«ІМПЕРІАЛ» ГОТЕЛЬ І СПА
МУМБАЙ ЗА 12 МІСЯЦІВ ДО ЦЬОГО
Хто це, в біса?
Пане Кабіре?
- Алло. - Варде.
Що значить «Варде»?
Готель «Імперіал». Приїжджай з підмогою. Швидше!
Мандар Варде? Я їду, пане. Буду за 20 хвилин.
Будьте на зв'язку, не заходьте.
Абонент, якому ви дзвоните, зараз розмовляє.
Чорт.
Гей, пусти її!
Пусти дівчину.
Не бійся. Поліція.
- Якщо вистрелиш, я вистрелю. - Прошу, відпустіть.
- Ти, відчини двері! - Пусти її.
- Назад! - Пусти її.
- Відчинено. - Назад.
- Назад! - Пусти.
Слухай, Кабіре. Не зли мене, або я її вб'ю.
- Пусти її. - Я її вб'ю!
- Варде, пусти її! - Назад.
Пусти мене.
Назад.
Варде, пусти.
Я опускаю пістолет.
П'ять хвилин.
Даю тобі п'ять хвилин фори.
Пусти її і йди.
Варде, зрозумій.
Хай залишиться рекет.
Не брудни руки кров'ю цієї дівчини.
Опусти пістолет.
У тебе п'ять хвилин.
Ну ж бо. Будь розумним.
Козел!
ДИХАЙ У ТІНЯХ
Пане, це звіт про розтин Прітпала, що ви просили.
А це...
Сказали, що тест ДНК слідів з ручки займе два тижні.
- Хай зроблять його. - Спробую їх поквапити.
Пане, залишу це тут.
Що ви шукаєте? Допомогти?
Я склав список близьких Прітпала.
Вибачте, забув покласти в теку.
Влаштуй зустріч з каналом.
Уже влаштував, пане. Зустріч о 14.30.
А перед цим...
Зустріч з дружиною і сином Прітпала?
- Буде о 12.00. - Добре. Чудово.
Дякую, пане.
Пане, злочинець усе ретельно продумав.
Він був одержимий чистотою навколо себе.
І хтось намагався цим скористатися.
Тато сказав, що це був мій начальник з Банґалора.
Звісно, це брехня.
- Його хтось бачив? - Ні. Мама тоді була у храмі.
Але коли я розмовляв з татом, він сказав, що заходив полісмен.
Перевіряв паспорт.
Може, він бачив?
Якось біля дому з'явилася купа сміття.
А наступного дня в машині були голуби.
Наче хтось навмисне його сердив.
Ми з Прітпалом дружили останні 20 років.
Пане, ми ніколи не бачили його таким злим.
Це все через того чоловіка. Цікаво, чого він добивався.
Подбай про маму.
- Ми триматимемо в курсі. - Дякую.
- Пракаше... - Пане, ми все перевірили.
Тут ніде немає камер.
Пане, ми отримуємо листи й відео,
моя робота — перевіряти, чи їх варто показувати в новинах.
В основному, відео випадкові.
Побитий власник крамниці, муха в пляшці коли. Отаке лайно.
Але те відео було таке сенсаційне, що керівництво вирішило його показати.
Так.
З днем народження тебе
Є якийсь зв'язок.
Між ним і цими двома, або між Прітпалом і Наташею.
Має бути якийсь зв'язок.
Якщо ні — навіщо тоді йому все це?
Або, подивися обидва відео.
У них нічого немає. Жодної зачіпки.
Він мовчав дев'ять місяців.
Він емоційно розчавив нас.
А тоді робить хід!
Може, це його мотив.
Щоб ми зрозуміли, як це — жити без Сії.
Щоб штовхнути тебе до краю.
І щоб ти робив усе, що він скаже.
Будь-які батьки зробили б це для дитини.
Тобто... А як щодо Ґаятрі? Чому не її батьки?
Ґаятрі... Річ не в Ґаятрі.
Але в чому?
Гнів, хіть... Я не розумію.
Чому він грає в ці ігри розуму?
Що ти сказала?
Я не розумію цих дивних ігор розуму, в які він грає.
Я — психіатр...
А хто може грати в ігри розуму краще за психіатра?
Аві...
Ти думаєш,
він — один із твоїх пацієнтів?
Може, злочинець, якого ти посадив.
Може, він нам мститься.
Пам'ятаєш когось, хто кульгає?
Життя — це жарт із несподіваним панчлайном.
І от я, наркоманка, що одужує, нарешті знайшла вакансію.
І не де-небудь, а в канадській анімаційній студії.
АНОНІМНІ НАРКОМАНИ
Мене викликати на співбесіду, і я полетіла в Мумбай.
Я думала, що нарешті все складається,
але через нещасний випадок мої плани і я сама опинилися далеко позаду.
Якщо це мені судилося попри два роки без наркотиків,
то в чому взагалі була суть?
Є така пісня, так?
«Нащо помирати потроху, можна зробити це за раз».
Я подумала: «Пішло воно. Покінчу з цим».
А тоді мене осяяло,
я зрозуміла, що біль неминучий, але страждання — це вибір.
Я можу або оплакувати свій стан і стати жертвою на решту життя,
або прийняти свій стан, боротися попри все і вціліти.
Жертва. Вціліла.
Легкий вибір, так?
Дякую.
Інспектор Кабір Савант.
Вітаю!
Вітаю. Шрам досі є?
Вам личить.
То як Делі?
Мій пост.
Перш ніж ви спитаєте...
Я знаю, ви не спитаєте, тож я просто скажу,
інакше ви лише змарнуєте час.
Я в нормі.
Послухайте. Хай люди кажуть, що хочуть.
Але я знаю.
Якби ви так не вчинили тоді, я б не вижила.
Так, але...
- Це не ваша вина. - Ні, моя.
Там було два поверхи.
- Слухайте... - Десь 10–12 метрів.
- Я думав, ти... - Усе добре.
- Усе гаразд. - Може, ти заб'єш лікоть.
Або ногу.
- Так, усе добре. - Та я помилився.
Я помилився.
- Вибач. - Власне, завдяки Максу,
люди сприймають мене серйозніше.
Інакше хто б 20 хвилин слухав мої теревені?
Знаєте, дайте мені свій номер.
Будь ласка.
Якби в мене був номер офіцера поліції на швидкому наборі,
уявіть скільки людей я б вразила.
Може, я дещо зроблю з вашою допомогою.
- Дякую. - Пані, їдемо?
Так. Ходи.
Бережіть себе.
Усе гаразд?
Усе в порядку. Як ви?
Добре. Думаю, сеанс був чудовий.
Історія дзвінків Прітпала Сінґа.
Усі номери звичайні, крім одного.
Це був останній вхідний дзвінок, за годину до смерті.
Зроблений з Аллахабада.
Я перевірив ім'я й адресу. Вони фальшиві.
Пане.
Пане, дайте мозку відпочити, нехай попрацює шлунок.
- Ти про що? - Пообідаймо.
Уже 15.00.
- Тут є бхаджа? - Бхуджа?
- Так, бхаджа. - Що це?
Ти не знаєш?
Це картопля й цибуля у клярі,
смажені в гарячій олії.
- Фрі? - Так.
- Ти правильно зрозумів. - Чого так не сказати?
Бхуджі тут продаються в пакетиках.
Не бхуджі. Бхуджі...
Офіцер, який перевіряв паспорт, скоро прийде.
Автар Сінґ, так? Він мій близький друг.
Запросимо в ресторан.
Поїмо й попрацюємо там.
- Два в одному. Так? - Ходімо.
- Так.
- Уперед. - Ходімо.
РЕСТОРАН «У ВІРЕ»
- Будь ласка, з'їжте ще. - Досить.
- Пане!
Замовмо ще порцію сочевиці.
Повірте, вам сподобається.
Братів ресторан.
Мамин суп із сочевицею.
Тітчине карі з бараниною.
Дядьків баклажан.
Нащо тягнути всю сім'ю до страв?
Це Делі, пане.
Ти не навчишся.
Тебе чекають антацид і стусани від мами.
Тут пан.
- Служу Індії. - Служу Індії. Сідай.
Поглянь. Це Прітпал Сінґ Барадж.
Ти ходив до нього перевіряти паспорт, так?
Перевір. П'яте жовтня.
П'яте жовтня... Прітпал Сінґ. Знайшов.
Погляньте, і підпис його є.
Там був ще один чоловік. Щось про нього пам'ятаєш?
Пане, я щодня роблю кілька перевірок.
За деякий час усі вони на одне лице, навіть моя жінка.
Годі хвилюватися за кислотність,
починай приймати щось для пам'яті.
Подумай.
Може, ти там побачив і запам'ятав щось важливе?
- Я згадав! - Що?
У його домі був інший чоловік...
Вони говорили про те, що його син у Гайдарабаді.
- Я теж розмовляв з ним про сина. - Пам'ятаєш його лице?
Хоч щось?
Якщо чесно,
у мене в голові зараз зовсім пусто.
Маєте якесь зображення?
Якби мали, не кликали б тебе. Думаєш, ми дурні?
Іди.
- Поговоримо пізніше. Іди. - Добре, пане.
Дякую, пане.
- Що за людина... - Пане, замовити десерт?
Пане.
- Пане, я оплачу рахунок і прийду. - Продовжуйте.
- Я теж іду. - Так, і я.
- Рахунок. - Я подбаю.
Добре.
Так?
Дві порції карі з сиром.
Дві порції карі з нутом.
І вісім шматків хліба.
Шістсот сорок рупій.
Брате, можна мені трохи хліба?
Чандане, прийми замовлення у восьмого столика.
- Він давно кличе. - Так, пані. Іду.
Перед очима, близько до серця
Хтось завжди є
Це ти
- Що? - Фільм «Aashiqui».
Колхапур.
Шафрановий шарф, 1990-й рік.
Пракаше!
Я не казав, що відростив вуса?
Гарні. Як у Наґарджуни.
Наґарджуни.
Ти ж пішов працювати в поліцію?
Молодший інспектор.
- Чудово. - Але що ти тут робиш?
Я тут власниця.
- Це твоє? - Так.
- Ти — власниця цього місця? - Так.
Довга історія.
Як їжа?
- Фантастика. - Правда ж?
- Як удома. - Справді?
Бачиш там кримінальний відділ поліції?
- Так, цей... - Так. Ось де я працюю.
Гаразд.
- Побачимося пізніше. - Звісно.
- Па-па. - Що?
Побачимося.
Чого чекаєш? Ходімо.
- Ходімо. - Що?
Наґарджуна...
О, Боже.
Чорт.
Лягай спати, моя дитинко
Лягай спати
Спи на червоному ліжку
Ми принесемо багато червоних іграшок
Відео... Покажи запис.
Парковка, де стояла моя машина.
Зона D, нижній рівень.
Ось. Покажи спочатку задом наперед.
- Що сталося? - Задом наперед.
Покажи. Там хтось...
Зупини.
Звідки він узявся?
Покажи мені все.
Вмикай.
Назад.
Є кут, з якого видно його обличчя?
У зоні D лише дві камери.
АБА ВХІДНИЙ ДЗВІНОК
Відповідай. Прошу, відповідай.
Аві...
Аві, він був тут. Він був тут.
- Де? - На парковці готелю.
Я бачила його, Аві, на записі з камер.
Бачила його лице?
Ні, лиця не бачила. Лише спину.
Аві, він має мої ключі від машини.
Він залишив дещо в машині.
Що?
Інсулінові шприци й диктофон.
Будь там. Я їду.
Аві, прошу, поквапся. У мене пробита шина.
- Їду. - Я буду в холі.
Прошу, швидше.
- Чекай. - Що?
- Що за... - Що сталося?
Аві, що сталося?
Аві, скажи щось!
Скажи, що сталося!
Нічого, Або. Почекай.
Скажи, що відбувається. Мені страшно.
Аві, говори зі мною. Що діється?
Аві, ти там?
Аві, ти там? Скажи, що діється?
Аві, що відбувається?
Алло. Алло, Аві!
- Або, він був тут. - Що?
О, Господи!
Аві, нічого не роби. Викликай поліцію.
Я викликаю поліцію, гаразд?
Чекай... Почекай.
Лягай спати, моя дитинко
Лягай спати...
Червоне...
Що це все означає?
Що він намагається сказати?
Ти думаєш, він...
Ні, ні, ні.
Це просто повідомлення.
Він хоче залякати нас і каже, що час закінчується.
Як я маю це зробити?
Забудь про хіть.
Як можна привабити жінку, яка...
Вона ж не по чоловіках!
Але вона по жінках.
Ні.
Або, навіть не думай.
Розкажи все, що про неї знаєш.
Я сказав — ні. Ні!
Ні!
Розкажи все, що про неї знаєш.
Допитавши сім'ю і друзів Прітпала,
ми дізналися дві речі.
Перша: він ніколи не втрачав самовладання.
Друга: в нього була гермафобія.
Алергія на будь-який бруд.
І вбивця
використав його слабкість, щоб спровокувати гнів.
Він так діймав бідного, що той пішов у поліцію.
Але це дивно.
Для вбивства є багато безпосередніх способів.
- Нащо аж так діймати? - Отож.
Думаю, пане, вбивця грається з психікою жертви.
Він діймав його, турбував, дзвонив.
Ось дані про дзвінки Прітпала Сінґа.
Є деякі вхідні дзвінки на телефон Прітпала
з невідомого номера, який зараз відстежуємо.
Пане, подивіться на місце.
Недалеко від смітника.
І якщо хтось знав Прітпала,
ця людина добре розуміла,
що він би ніколи, навіть у найсміливіших мріях, туди не пішов.
Думаю, вбивця провокував жертву.
Останні кілька днів хтось намагався його спровокувати.
Переслідував його.
Але чому аж так?
Погляньте на життя Прітпала, воно просте.
Ні помсти. Ні проблем з майном чи сім'єю.
Нічого.
Гроші, жінки або земля — три звичайні мотиви для вбивства.
У мирному житті Прітпала Сінґа нічого цього не було.
Незвичайна смерть звичайної людини.
Нащо комусь такого чіпати?
Він записав убивство і показав на телебаченні.
Саме так.
Що від цього вбивці?
Він відправив повідомлення людям.
Можливо.
Ми досі з'ясовуємо,
яке повідомлення він хоче донести цим відео.
Але запевняю, його дні вже полічені.
Він почав цю гру, а ми її закінчимо.
А щодо ЗМІ, я прошу всіх...
- Мушу визнати, вона гарно говорить. - ...підтримайте нас.
Зрозумійте нашу ситуацію
- і делікатність справи. - Пані Зебо.
Вона не має відчувати, що ваша зустріч підлаштована.
Вона повинна бути максимально природною.
Пане Рогіра, я сказала, що закінчу роботу до 22.00.
Відправте машину.
Пане Рогіра, я сказала,
що закінчу роботу до 22.00. Відправте машину.
Де він?
На 23.00?
Що я тут годину робитиму?
Якби я хотіла ловити таксі, то хіба замовляла б його?
Наташа — сильна жінка, яка зробила себе.
Може, ми це використаємо.
Так не годиться, пане Рогіра.
Я тут новенька й зовсім сама.
Куди я піду о цій годині?
Знаєте що? Ви не зрозумієте.
Забудьте.
Я впораюся.
Вибачте.
Якісь проблеми?
Я зупинилася тут.
А, «Оквуд». Мені по дорозі, тож усе добре.
Чудово.
Наташа, так?
Вибачте, я...
Я не параноїк абощо...
Моя подруга мала поганий досвід з місцевим таксі.
- Тож... - Так. Ні, я розумію.
Дуже сумно
чути таке про прекрасне місто.
Повірте, Делі та його мешканці не такі й погані.
Поряд є хороші люди, які допоможуть.
Звісно, я не про себе.
Дозволь їй контролювати розмову.
Так вона нічого не запідозрить.
Арті Рао.
- З Південної Індії? - Так.
З Банґалора.
Я — фудблогерка.
Зараз пишу статтю для кулінарного журналу
про харчовий шлях від сходу до півночі.
От чому я в Делі.
Звучить цікаво.
То що в Делі ви відвідали?
Дівчина Наташі — фотограф, вона багато подорожує для зйомок.
І я дізнався з профілю Наташі, що фотографія — і її хобі.
Може, переведи розмову на фотографію, але не прямо.
Пандара-Роуд, я була там учора.
Але фото вийшли не дуже добрі. Вибачте.
- Хто фотографував? - Я.
У фотографа з журналу щось сталося в сім'ї.
Він мусив мчати назад у Банґалор. Тому...
- Зараз я роблю це сама... - Вам потрібен фахівець.
Знаю, але тут важко замовити машину,
як я знайду фотографа?
Вам явно не подобається Делі.
Власне, у мене є подруга.
Вона чудова. Я покажу її фото.
Ось її роботи.
О, ні. Вона ж не в місті.
- Чекайте. - Дуже гарне фото.
Хто це зняв?
Оце? Я.
Красиво.
Вони дуже гарні!
Справді?
Чому б вам...
Нізащо. У мене зовсім немає досвіду.
З чогось треба починати.
Дякую, але ні.
Знаєте...
Суть життя — у відкритті себе.
Ніколи не знаєш, що воно тобі готує.
Ну гаразд.
- Дякую, що підвезли. - Прошу.
- Рада була познайомитися. - Навзаєм.
То ви знайдете когось для мене?
Це робота на день-два. Мені терміново хтось потрібен.
Звісно. Я розпитаю.
- Гаразд. - Гаразд.
Але знаєте, серйозно подумайте про те, щоб узятися.
Бо ви дуже вправна.
Добре, спробуймо.
- Так? - Так.
Зустрінемося завтра?
Я покажу свою іншу фотосесію?
Хай як добре йде план, пам'ятай: ніколи не захоплюйся.
Вона не має відчувати, що ти її до цього підвела.
Завтра я трохи зайнята.
Може, післязавтра?
Гаразд. Післязавтра.
- Подзвоніть мені. - Авжеж.
- Бувайте. - Бувайте.
Гей! Звісно, я подзвоню.
Я легко знайду Арті Рао з Банґалора в Інтернеті, так?
Вибачте.
- Я дам номер. - Давайте.
Я подзвоню, збережете мій.
- Так. - 8-1-7...
8-4-8-6-2-3.
Добре. До зустрічі.
- Бувайте. - Бувайте.
Як ми й планували...
Аві, прошу, дай хвилинку.
- Сіє, будь ласка, принеси рушник. - Добре, йду.
Я пробила стіну, але пролізти, схоже, буде важко.
Або, я їду в клініку.
Або.
Вибач.
- У клініку? - Так.
Там нікого не буде, і я ретельно перевірю записи.
Може, знайдемо колишнього пацієнта чи злочинця.
Якщо щось з'ясуєш...
Так, я подзвоню.
ПСИХІАТРИЧНА ОЦІНКА
Біполярний розлад
Припинив візити після того, як потрапив в аварію на мотоциклі
і зламав ногу.
Схильний до агресії
НЬЮ-ДЕЛІ, ЗАХІДНИЙ УТТАМ-НАҐАР, 56/C
КЕЙТЕРИНГ БІНДАРА
Вибачте. Пан Біндар є?
Він на фестивалі Рамліла.
У нас там ще одна ятка. Ви знайдете його там.
Тобі набридло жити?
Я вирву твій язик.
Я тебе вб'ю.
Щоб отримати чудесні фото,
приходьте на стару студію і спробуйте Taneja Color Centre.
Сьогодні ми розіграємо вбивство Равана
і покажемо вам спалення його опудала.
Ви отримаєте безкоштовну рамку за кожне фото,
а також подарунок за проявлення кольорової плівки.
КЕЙТЕРИНГ БІНДАРА
Taneja Color Centre на ярмарку Научанді,
у місті ми розташовані напроти коледжу RK...
Запрошуємо всіх на виставу.
Раван, десятиголовий демон.
Усемогутній!
Хоча Раван мав хороші риси,
були в нього й погані.
І це гординя, яка стала причиною його падіння.
Коли зарозумілість Равана захопила його,
його десять голів перетворилися на десять гріхів.
Кожна голова символізує гріх.
Ті, хто виношує у собі полум'я гніву,
зрештою гинуть від цього полум'я.
Ті, хто виношує у собі полум'я гніву,
зрештою гинуть від цього полум'я.
Емоція, яка залишає шрами на душі... Хіть.
Підступність та обман.
Той, хто дурить інших, ніколи не процвітатиме.
Той, хто живе у страху,
завжди матиме слабке серце.
Ті, хто виношує у собі полум'я гніву,
зрештою гинуть від цього полум'я.
Емоція, яка залишає шрами на душі... Хіть.
Ви повинні викликати в ньому цю емоцію,
а потім убити.
Що це — гнів, хіть? Чому він грає в ці ігри розуму?
Його жорстокість, бажання помсти, любов до війни та его
стали причинами його падіння.
Погляньмо, як Рама убив Равану,
і як добро перемогло зло.
- Слава... - Богу Рамі!
Слава богу Рамі!
Візьміть лук і вбийте Равану.
Слава богу Рамі!
Переклад субтитрів: Яна Філоненко
Творчий керівник Юрій Лаховський