Це не ваша вина.
Усе добре.
Біль неминучий, але страждання — це вибір.
Пане...
Пане Кабіре?
Дехто прийшов поговорити про вбивство Прітпала Сінґа.
Іду.
Він тут новий. Його недавно перевели з Мумбая. Кабір Савант.
Пане...
Пане, це доктор Авінаш Сабарвал. Психіатр.
Він допоміг нам з багатьма справами.
Чим допоможете?
Убивство Прітпала Сінґа...
Можливо, я знаю, хто вбивця.
ДИХАЙ У ТІНЯХ
Гнів і хіть — дві з десяти емоцій, якими володів Равана.
- Це філософія. - Чому Равана?
У Біблії теж є про сім гріхів...
Це має бути Равана.
Викрадач згадав про це у відео.
Ті, хто виношує у собі полум'я гніву,
гинуть від цього полум'я.
Отже, з десяти голів Равани Наташа — лише друга.
Знаєш, що це означає?
Ще вісім.
Ще вісім, Або.
Якщо буде ще вісім жертв,
то це питання часу, коли копи...
Я допомагав у багатьох справах і знаю, як вони працюють.
Перш ніж поліція прийде до мене, я маю прийти до них.
Я повинен брати участь у розслідуванні.
Якщо я стану його частиною, отримуватиму всю внутрішню інформацію.
Знатиму, про що вони думають.
Це єдиний спосіб.
Але для цього, Або, ти маєш дещо зробити.
Відео Прітпала Сінґа стало вірусним. Я теж його бачив.
Я маю пацієнта... Ну, технічно, він не мій пацієнт,
бо ми не розмовляли віч-на-віч.
Він дзвонив у мою клініку.
Я не впевнений, але відчуваю, що він може бути пов'язаний зі справою.
- Я можу помилятися, але це... - Про що ви розмовляли?
Коли він уперше подзвонив,
сказав, що його вже розчарували десять лікарів.
Він вірив, що я можу зрозуміти його становище.
Він був дуже сердитий.
Усе говорив про якусь місію.
Місію з викорінення зла із суспільства.
Месник.
Щось таке.
Я вмовляв прийти до мене,
але після останнього дзвінка він не виходив на зв'язок.
До сьогодні.
- Наллєте мені кави? - Так, пане.
Я був у клініці, коли він подзвонив.
Цього разу він не здавався збудженим.
Коли я спитав, що його заспокоїло,
він повторив філософію про правосуддя.
У кінці він згадав те, що змусило мене прийти до вас.
Уся негідь суспільства має бути похована у власному бруді й убита.
НЕЗВИЧАЙНА СМЕРТЬ ЗВИЧАЙНОГО
Він розізлився, коли я попросив його телефон й адресу.
Сказав, що я виявився таким, як інші лікарі.
Підозріливим, осудливим.
А тоді зі злості вимкнувся.
Пане, я не знаю, хто цей чоловік.
Але з досвіду можу сказати, що він, імовірно, вбивця.
І судячи з усього, не збирається зупинятися.
Я хочу допомогти вам, як тільки зможу.
Думаю, все минуло добре.
Але ручка, яку знайшли копи...
На ній твоя кров, так?
Так, я знаю.
Щойно мене допустять до справи, я щось із нею зроблю.
Слухай, лишилося три дні.
Ти не сказала...
Ти не взяла рушника.
Вибач.
Сіє, направляй ліхтар в усі сторони й дивися.
Щось бачиш?
- Сіє, ти щось бачиш? - Нічого.
Іди трохи далі. Дуже добре. Сильна дівчинка.
- Щось бачиш? - Ні.
Ну ж бо, Сіє. Ти довго гралася у воді.
Вилазь уже.
Сіє, спускайся. Поганий дядько прийшов.
Поквапся, сестро.
Швидше, сестро. Поганий дядько зайде.
Ні, ні, ні. Де шуруп?
Сіє...
Сіє, прошу, знайди шуруп.
Чорт.
Прокляття!
- Знайшла? - Ні.
Прошу, будь ласка.
Знайшла?
Що за...
Як ти посмів зайти? Це наша ванна.
Не бачиш, що я її купаю?
Ти можеш просто...
- Усе гаразд? - Так.
У ПАЦІЄНТА МАЯЧЕННЯ, ВІН ДУЖЕ НАПРУЖЕНИЙ, ПРИГНІЧЕНИЙ
НЕЛОГІЧНЕ МИСЛЕННЯ, САМОЗВЕЛИЧУЄ СЕБЕ.
Можеш перевірити, скільки ще?
Пане...
- Ось записи про пацієнтів. - Гаразд.
Надіюся, допоможуть.
Дякую, пане.
Раджіве, я спізнюся на годину. Проведи зустріч.
Якщо будуть проблеми, дзвони.
Так, поговоримо пізніше. Бувай.
- Привіт. - Привіт.
- Як ти? - Добре. А ти?
- Чудово. - Прошу, заходь.
Сподіваюся, ти добре доїхала й недовго шукала дім.
Так. Цього разу.
- Гарний будинок. - Проходь. Дякую.
Вибач за терміновість.
Люди з журналу дуже вередливі.
- Думаю, ти знаєш. - Авжеж, я розумію.
- Я сказала... - Слухай...
Попереджаю, я аматорка,
лише пройшла тримісячний курс фотографії.
Дозволь мені судити.
Гаразд, бос.
Це Дів'янка.
Моя партнерка.
Я знаю. Читала твою книжку.
- Справді? - Так.
Яка була реакція?
Боже! Я не знаю. Тобто...
Хай як мені добре й комфортно такою, як я є,
разом із цим є деяка кількість умов.
Я написала книжку, розповіла про свою сексуальність,
а потім подумала, що не знаю, як зреагує суспільство.
Це їхня проблема, не твоя.
Будь собою.
Добре, скажи. Що будеш?
Чай, каву, віскі?
Фотографії.
Не суди мене за цей безлад, гаразд?
Я обіцяла Дів'янці, що оцифрую її старі фото.
А потім захопилася й додала і свої.
Тепер розумієш? Аматорка.
Гаразд...
Поглянемо... Думаю, варто показати найновіші.
Будинок — її комфортний простір.
І тобі має бути там комфортно.
Так.
Лише тоді стосунки вийдуть на інший рівень.
Просто скажи мені. Гаразд?
Добре чи погане. Кажи, що думаєш.
- Будь чесною. - Так.
Ось. Я покажу ще.
Ось.
Покажи оцю. Назад. Назад.
Ого.
Гарно.
- Мені так шкода. - Нічого. Розслабся.
Я ж сказала, тут цілковитий безлад.
Усе гаразд. Дякую.
Гей, я ще не додала ці фото.
Аві, це...
Це ти.
Так.
Думаю, це був...
Восьмий клас.
Усміхнися, будь ласка.
Дідусю, почекай, поки я куплю морозива.
Добре.
Ріжок «тутті-фрутті».
Так.
І ще одну кульку, будь ласка.
Так.
Не смійся.
Вибач. На.
Ти тут новенький?
Так. А ти місцева?
Ні, я щороку приїжджаю з Делі в Найнітал на канікули.
До дідуся й бабусі.
- Наташа. - Авінаш. Я тут навчаюся.
Директор Мурті попросив дещо зробити на канікулах.
Тож я тут допомагаю. Я підліток.
- Скільки? - Тринадцять.
- Не років, дурнику. Скільки за морозиво. - П'ять.
П'ять.
Ось.
Дякую.
Так, саме так.
Вона щодня приходила в кафе-морозиво,
увечері ми гуляли по Молл-роуд.
АНГЛІЙСЬКІ ПІСНІ ВИБІРКА
Така велика школа!
Знаєш, я ще не бувала в хлопчачому гуртожитку.
Дівчатам заборонено заходити.
А подружкам?
Ну ж бо, ходімо. Куди?
Якщо правильно пам'ятаю, вона вже тоді була впевненою.
Інтелігентною, розумною.
Не знаю... Канікули минули, й вона повернулася в Делі.
Я більше її не бачив.
Наташа.
Чому ми досі не отримали звіт про ДНК?
Зробіть собі дві копії.
І ще розмова Авінаша з пацієнтом.
Прочитайте так уважно, щоб врізалася в мозок.
Складіть список психіатрів у Делі й навколо
й обдзвоніть їх.
І дізнайтеся, чи їм дзвонив хтось схожий на нашого підозрюваного.
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК НЕВІДОМИЙ НОМЕР
- Пракаше... - Я поясню.
Алло.
Коли ти будеш вільний? Маєш плани?
Не вигадуй відмовок,
пошукай місце проведення карнавалу біля Сураджкунда.
О котрій?
Чудово. Шоста.
Даруйте, пані. Ваше замовлення.
Але я маю дещо сказати.
Коли ти зайшла в ті двері, це було ніби стоп-кадр.
Гей, я не хотіла тебе бентежити.
- Вибач. - Ні, ні...
Сьогодні моя річниця весілля. Тому...
Вітаю...
Ти не казала, що заміжня.
Бо сама хочу про це забути.
На пальці його коханки більший діамант.
Чорт.
Але чому ти досі з ним?
У нас шестирічна донька.
Навіщо псувати її життя, щоб владнати моє?
Заради доньки я здатна на все.
На все.
Звісно.
Їй шість?
Мабуть, дуже мила.
Як її звуть?
Я зі своїми сльозливими історіями.
Ну, кажи. Ти хотіла зустрітися.
А, так.
Власне, завтра я їду в Джодпур.
Дзвонила Дів'янка.
Її зйомка затримується на два дні.
Я подумала, що поїду і влаштую сюрприз.
Але...
Я повернуся до понеділка. Тоді зробимо харчовий шлях.
- Понеділок? - Так.
Це через п'ять днів.
Якась проблема?
Ні, я...
Я просто...
Мені треба у вбиральню. Вибач.
Канна — очільник не анімації,
а кошмарності в нашій студії.
Грається в боса, бо власниця компанії — його дружина.
- Пане, зробіть наступну гострішою. - Так, пані?
- Ця зовсім негостра. - Добре.
У нього немає рис боса.
Так. Я зроблю.
Добре.
У Джодпур на машині?
Так, буде поїздка.
Усе одно Джопур у моєму списку.
Це лише кілька годин.
Потім я повернуся, а ти залишишся там.
Буде весело.
То лети зі мною.
Я забронюю тобі квиток.
Ні, я...
Знаєш, я боюся літати.
Що?
Так, я дуже боюся літати.
Як ти приїхала з Банґалора?
- Не кажи, що машиною. - Потягом.
Господи. Ти — це щось.
Якщо для тебе це проблема — все гаразд.
Я про все подбаю.
Хай там як, гарної подорожі.
Побачимося.
Гей, секунду.
Зажди. Сядь, будь ласка.
Це може бути весело.
Таке буває раз у житті.
Доволі привабливо.
Випий вина! Давай.
Вибачте.
Я тепер їжджу колами.
І беру Макса на прогулянку.
- Як твої батьки? - Добре.
- Тато дуже зайнятий на роботі. - Ні, після...
того, що сталося.
Спершу їх пригнічував мій етап наркотиків.
Коли я це кинула, вони були дуже вражені.
Після випадку вони знову були пригнічені.
Але я щаслива. Щаслива з Максом.
З Максом? Це твій хлопець?
Так. Хочеш познайомитися?
Звісно.
Він дуже гарний.
Максе, познайомся з Кабіром.
МАКСІДОМО
Кабіре, це Макс.
Ви добре поладнаєте, бо обидва мало говорите.
Нічого, для цього є я.
- Ти когось шукаєш? - Так, себе.
Ходімо.
- Я драматизую. - Ходімо. Знайдемо тебе.
- Так, авжеж. - Я серйозно.
- Що? - Так. Ходімо шукати тебе.
- Ти серйозно? - Дуже. Смертельно.
Дуже вам дякую. Дякую.
Що? Ходи.
Я сама не поїду.
Їдьте прямо по трасі.
NH 48 ДО ШИВ ТІЛИ 7 ГОДИН 27 ХВИЛИН
Шив Тіла. Кілька кілометрів до Джодпура.
Ніхто не ходить туди вночі.
Треба доїхати до заходу сонця,
хай що нам потрібно, зробимо це там.
Я весь час буду поряд, гаразд?
- Подобається пісня? - Так.
Ти маєш задати настрій. І правила теж.
Ніяких телефонів.
Добре. Встановімо правила.
Ніяких сльозливих історії, плачу й телефонів.
- Добре? - Бурчання?
- Авжеж. - Гаразд.
Телефони.
Вимкнула.
Ніякого плачу і сльозливих історій. Ідеально.
Надінь навушники, щойно виїдете з Делі.
Я з тобою говоритиму.
НАБІР АВІНАШ
СКАСУВАТИ — СТЕРТИ
ПУНКТ ОПЛАТИ ЗА 300 МЕТРІВ
Або, пункт оплати.
Пам'ятай, ви проїдете крізь кілька пунктів оплати й заправок,
де є камери спостереження.
Треба бути обережними, щоб не засвітити твоє лице.
Це дуже важливо.
Ти не проти, якщо я подрімаю?
Добраніч.
Довго ти дрімала.
Схоже, тут затор.
Пане, що сталося?
Пані, там величезний затор.
Перекинулася вантажівка. На звільнення дороги піде вся ніч.
О, ні.
Чорт.
Пане, що тут сталося?
Пане, сядьте в машину.
Дорога заблокована. Аварія.
Звільнимо до ранку.
Дозволено проїзд по одному.
До ранку? Але мені ввечері треба бути у Джодпурі.
Якщо поспішаєте, йдіть пішки.
Доберетеся швидше.
Пане, звідси є якийсь інший шлях?
Пані, іншого немає.
Ми викликали кран. До ранку дорогу буде розблоковано.
Треба розвертатися.
За кілька кілометрів є заправка.
Скажи, що тобі треба у вбиральню. Добре?
Можеш зупинитися ліворуч на дві хвилини?
Мені треба у вбиральню.
ЖІНОЧА
Аві, що ми робитимемо?
- По-перше, все добре? - Так.
- Гаразд. - Я в нормі.
За вісім кілометрів звідси є дуже старий мотель...
«Sunway Haveli». Швидше за все, там немає камер.
Знаю, це не входило в наш план,
але в цій ситуації треба імпровізувати.
- Добре. - Гаразд.
Добре.
- Тобі краще? - Так.
- Усе добре? - Ідеально.
ДЖОДПУР 380
Пані, ваш паспорт.
Її паспорт?
Твій паспорт.
- Він їм потрібен. - А, так...
Пані, ваш паспорт.
От чорт!
Я дала його, коли заселялася в готель у Делі.
Мабуть, забула забрати.
- Я їм подзвоню. - Усе добре, розслабся.
Пане, у неї нема паспорта.
- Але це обов'язково. - Не хвилюйтеся через це.
Будь ласка, попрацюйте з цим.
Добре, пані.
І дайте нам один з найкращих і найчистіших номерів у «Haveli».
Прошу, проходьте.
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК КАБІР — КРИМІНАЛЬНИЙ ВІДДІЛ
ДЗВІНОК ДОКТОР АВІНАШ САБАРВАЛ
Абонент, якому ви телефонуєте...
Авінаше.
Привіт, Кабіре. Вибач, я не відповів.
Нічого. Дякую, що передзвонив.
У південному блоці є психіатр. Д-р Крішан Рунґта.
Він має пацієнта, схожого на твого.
У нього є запис сеансу. Погляньмо.
- Зараз? - Так, якщо можливо.
Якщо це той самий, треба діяти.
Так, гаразд. Звісно.
Слухай, у мене ще лишилися пацієнти.
Я приїду, щойно закінчу. Ти не проти?
Скільки це займе?
- Десь дві години. - Добре. До зустрічі.
Подзвонити
Відповідай.
Або, мушу негайно їхати в Делі.
Кабір хоче щось мені показати.
Але не бійся. За кілька годин я повернуся.
- Що? - Слухай, це навіть добре.
Я буду в Делі й матиму алібі.
- Ні, ні, Аві... - Спокійно.
Я приїду, перш ніж ти прокинешся. Не хвилюйся. Обіцяю.
Добре.
Або, пам'ятай: ти маєш узяти телефон Наташі,
переконайся, що знаєш пароль.
Як вийде, збережи номер каналу.
Аві, бережи себе, гаразд?
Добраніч. Побачимося вранці.
NH 48 ДО НЬЮ-ДЕЛІ 3 ГОДИНИ 15 ХВИЛИН — 220 КМ
Я рахувала канали, які нормально працюють.
Вийшло мінус один.
От тобі й «Haveli».
Гей...
Усе добре?
Так.
Ні. Тебе щось непокоїть.
Скажи мені.
Знаєш...
Уперше за довгий час...
Я відчуваю...
Щастя.
Я відчуваю...
Свободу.
З тобою.
Добре.
NH 48 ДО НЬЮ-ДЕЛІ 1 ГОДИНА 15 ХВИЛИН — 80 КМ
Вибач. Спізнююся. Приїду за годину.
Знаю, ми недавно зустрілися...
і в тебе є партнерка.
Не знаю чому, але з тобою...
Я ніколи... З жінкою...
Але мені цікаво...
Я не знаю... З тобою...
Гей...
Все-все-все.
Тихо.
Я маю відчувати вину?
Щодо чого?
Щодо тебе?
Гей... Прошу, припини. Заспокойся.
Її звуть Сія.
Мою доньку.
Ходи сюди.
Ні, це не він.
Упевнений?
Так, цілком.
Той, що зі мною розмовляв, має тривожність у голосі.
Прихований гнів.
Він спокійний і врівноважений.
А ще — вік.
Цьому десь п'ятдесят.
Мій пацієнт звучав десь...
на тридцять.
Ні, це не він.
Вибач, що тобі довелося стільки проїхати.
Ні, нічого. Я просто засмутився, що це не він.
Дякую.
NH 48 ДО «SUNWAY HAVELI» 2 ГОДИНИ 56 ХВИЛИН — 210 КМ
Глянь її роботи.
ДОДАТИ НОВИЙ КОНТАКТ
БУДЬ ЛАСКА, ЗАЧЕКАЙТЕ
ПОВІДОМЛЕННЯ НАДІСЛАНО
Сіє!
Сіє! Сіє, де ти?
Сіє!
Сіє.
Що сталося? Чому ти прокинулася?
Мені наснилися мама й тато.
Той самий сон, де вони шукають тебе в лісі?
Ні, цього разу я їх шукала.
Вони кричали.
«Сіє! Сіє, допоможи нам».
Переклад субтитрів: Яна Філоненко
Творчий керівник: Юрій Лаховський