Jag vill åka hem.
S.K SJUKHUSET
VI ÄR KIDNAPPADE. VI HETER GAYATRI OCH SIYA.
MANNEN MED OSS ÄR KIDNAPPAREN. SNÄLLA, RING POLISEN. HJÄLP OSS
DUM FARBROR
ANONYMA NARKOMANER
Varje dag är det samma mönster.
En promenad i parken kl. 08.00,
sedan går han till apoteket vid kl 10.00.
Han går till Anonyma Narkomaner tre gånger i veckan.
Han har inte vänner eller familj. Han jobbar och åker hem.
En banal rutin.
Hur hamnade någon som han i fängelse?
Läkarutbildningen var nästan över.
Jag var orolig om jag skulle klara det eller inte.
På grund av det begick jag ett stort misstag.
Jag skäms fortfarande
att prata om vad som hände i fängelset.
Fängelset var ett helvete för Angad.
Han var fängslad i sju år,
och varje natt, när ljuset släcktes,
blev han våldtagen.
Varje natt, Abha.
Efter alla år av våldtäkt och misshandel, när han väl släpptes fri,
var han en bruten man.
För att hantera sin depression började han använda droger.
Han var narkotikaberoende i tre år.
På grund av det tappade han kontakten med sin familj också.
Men han återupptog sitt liv.
Med AN:s hjälp kämpade han mot sitt beroende.
Han blev apotekare och öppnade eget.
PANDIT APOTEK
Angad har redan varit med om så mycket i sitt liv.
Och nu det här?
Han förtjänar inte det här.
Han gör inte det.
Hur mår du, raring?
Jag är ute. Kan jag ringa dig?
Vi hörs.
Pojkvän?
Nej, ingen pojkvän.
Du själv?
Har du en flickvän? Fru?
Jag tror att det här är din favoritjacka, J.
Ett ögonblick.
Läget, Alan?
Nej. Jag var på serveringen.
Det är jag fortfarande. Jag har rast.
Jag ordnar visumet.
Jag har pratat med agenten.
Självklart. Jag möter dig där.
Varför tror du att jag skickar dit dig?
Så jag också kan åka till USA.
Jag måste gå, Al.
Jag ringer på söndag, okej?
Vi hörs. Hej då.
Ursäkta, det var min lillebror.
Han pluggar på ett internat i Shimla.
Han är en fantastisk konstnär.
Han har blivit antagen till en stor skola i Philadelphia.
Helt själv.
Jag pluggade också på internat.
Jaså? Var?
Nainital.
Muhammed är Allahs profet...
Ja, Avinash, teckningen tycks vara Siyas.
Kom snart.
-Ranjeet. -Ja, sir.
-Jag vill ha färgkopior av den här. -Ja, sir.
Var är Zeba?
Det är inte som du tror.
Hur är det här aningslöshet?
Det är inte bara jag,
hela enheten jobbar dygnet runt på det här fallet. Jag...
Även en klocka jobbar dygnet runt.
Men kan det stoppa vad som har hänt?
Två mord har redan skett
och de visades på tv.
Ni har inte kunnat fånga en enda misstänkt.
Misstänkt...
Nu driver folk om fallet och Delhis brottsrotel.
Fallet är som en ömtålig vas.
Om man inte är försiktig kan den krossas.
Fallet kan krossas,
men vem kan hindra Kabir Sawants image från att krossas?
Jag vet inte vad teckningen visar, Abha.
Det kan vara vad som helst.
Ingen på brottsroteln får veta att vi vet att Siya är vid liv.
Var försiktig när du är där.
Ja.
Jag kommer om 15 minuter. Var redo.
Det har gått två månader och vi går runt i cirklar.
Hur länge kan vi lura media med dessa idiotiska ursäkter?
Från sociala medier till offrens familjer,
alla har egna konspirationsteorier om fallet.
Och jag måste sköta det.
-Slappna av, Zeba. -Jag kommer att slappna av...
...när det ansvariga teamet tar fallet på allvar.
Deras slapphänthet påverkar oss.
Och hela enheten, sir.
Är du klar?
Meghna - Hej försöker nå dig Ring tillbaka.
Det här är inte en vanlig mördare
och det här är inget vanligt fall.
Om de behöver tid, må så vara.
Kabir och enheten har haft framgång.
De kommer säkert att snart få ett genombrott.
-Men sir, hur... -Bevara tron.
Ha tålamod.
Vad kan vi göra för att kontrollera media, Kabir?
Munkavle.
Vi skickar ett domstolsbeslut till media
om att de behöver vårt tillstånd
för att få visa mordfilmerna på tv.
Det borde lösa problemet i nuläget.
Det är en bra idé.
Där ser du, Zeba.
Sir.
MEGHNA RINGER
-Får jag gå, sir? -Sitt ner, Kabir.
Jag har något mer att ta upp med dig.
Mår du bra?
Sir.
Doktor Sabharwal är här med sin fru.
-Skicka in honom. -Ska bli, sir.
DUM FARBROR
Det här är Siyas teckning.
Bra! Det är vad jag hoppades på.
Abha...
Hon lever.
Vår Siya lever.
Förstår du inte? Det här betyder att Siya lever.
Siya mår bra. Hon lever.
Hon lever.
Avi. Jag visste det...
Jag sa det, jag visste...
Var hittade ni den här?
Vasant Vihar.
En man hittade den på vägen under sin morgonpromenad.
Och texten?
Det är den andra saknade flickan, Gayatri.
Hennes föräldrar kommer också hit för att bekräfta det.
Det här är vår första riktiga ledtråd på månader.
Jag har skickat ut sökteam.
Abha.
Gayatri...
Vi har Avinashs bästa intresse i åtanke,
men varför blandar vi en soppa med en annan?
Vårt fall handlar om Ravan-mördaren.
En annan enhet sköter försvunna personer.
Sopporna må vara olika,
men kocken är densamme.
Eller tror du att alla brottslingar i Delhi har börjat halta?
Vad menar du?
Titta på hans högra ben.
-Är det inte kortare? -Jo.
Ser det ut som att han haltar?
Det är ett barns teckning, inte en polistecknares.
Det finns ingen logik bakom barns teckningar.
När min dotter ritar en häst, ser det ut som en åsna.
Säg mig.
VIT VINÄGER
BLEKMEDEL
Tillfrisknande är inte en destination, det är en resa.
Eller hur? Och nu när ni har köpt er biljett,
sätt er vid fönstret och njut av resan.
-Tack. Hej då. -Hej då!
Ursäkta?
Jag fick tag på dig till slut.
Jag såg dig här förra gången också,
men du var borta innan jag kunde säga hej.
Hej, jag heter Meghna.
-Hej. -Och du är?
Ny.
Det hade jag aldrig trott.
Vad för dig hit?
Jag är inte... Jag var bara...
Tack gode Gud!
Jag trodde att du lämnade Delhi på grund av mig.
Här?
Hej, Kabir.
Känner ni varandra?
Jag känner honom. Och du är?
-Jag är psykiatriker. -Oj.
En av mina patienter vill gå på ditt tolvstegsprogram.
Därför har jag gått på ett par.
Tänker du rekommendera mig?
-Ja, jag är imponerad. -Ja, JP.
Det är okej. Prakash vet.
Har vi kunnat tysta media än?
Många har fått hjälp här.
Att hindra dem från att visa brottsfilmerna.
Jag vet att det finns rådgivning och allt,
men det är svårt för folk att komma ut
och säga saker om sig själva...
Det tror jag säkert.
Ni får ursäkta mig.
Abha väntar.
-Lycka till. Trevligt att träffas. -Tack.
-Fortsätt så. -Tack.
-Vi ses, Kabir. -Hej då.
Kom gärna på besök igen.
Psykiatriker.
Han sa inte vad han hette.
Doktor Avinash Sabharwal.
Vår springpojke hörde allt som Khanna sa häromdagen
och han sa...
Förlåt, jag borde inte ha sagt...
Jag vet inte vad jag ska säga.
-Jag är ledsen. -Det är okej.
-Det är inte okej. -Jo, det är det.
Det är inte okej, du borde inte ha slagit honom.
Ensam.
Du skulle ha sagt till mig.
Jag hade gärna gjort det.
Jag vill bara...
Okej.
Nästa gång gör vi det tillsammans.
Att gå på NA-möten är inte säkert längre.
Jag vet inte varför Kabir var där.
Abha...
...jag har lyckas få alla att tro att det var
kidnapparen som låg bakom.
Men...
Vad gör vi nu?
Jag måste ge mig till känna.
Jag måste träffa Angad.
Jag kanske får ny information om honom.
Det är nog ingen bra idé.
Vi har ont om tid och val.
Lyssna på mig...
Lita på mig. Det finns inget annat sätt.
Vi hörs senare. Hej då.
DELHIS VETENSKAPSAKADEMI
Stanna. Låt mig betala.
Maten var inte så dålig.
Mår du bra?
Vad hände?
Jag vet inte, jag känner mig nere.
-Jag kanske har influensan. -Kom här.
Du fick säkert influensan som går på skolan.
Ta lite crocin och vila, du mår bättre imorgon. Kom.
Vad fan, medicinen har gått ut.
Det gör inget, ge mig en.
Tänk om du dör?
Jag kan inte ta hand om vår klinik själv.
Vänta, jag kommer snart.
NÖDUTGÅNG PERSONALRUM
Hej, mr Pandey.
Du.
Vänta tills jag kommer tillbaka, jag måste bara gå på toa.
Min rumskamrat Avinash har hög feber.
Jag vill bara hämta crocin från förstahjälpen-lådan.
Stoppa mig inte.
Öppna dörren bara.
När du väl är tillbaka
kommer jag ha medicinen och ge dig nycklarna.
Rör inget annat, jag kan få sparken.
Jag har inte ens strulat med en tjej, vad pratar du om?
Tror du att jag flörtar med kritor?
Jag har varit här i fem år.
MBBS 4:E ÅRET
Se dig för! Är du blind?
Det brinner!
Pandey!
Öppna dörren, ditt as!
Pandey! Det brinner!
Öppna dörren någon!
Rummet brinner! Pandey!
Öppna dörren, någon!
Öppna dörren!
Titta ner...nycklarna!
Avinash!
-Jag var rädd, sir. -Rör på dig.
-Försök att förstå. -Rör på dig.
Jag ville bara bränna provsvaren.
Okej.
Jag visste inte att Himanshu var där inne.
-Jag var rädd. Snälla, sir. -Kom igen.
Ska jag ta den före läggdags eller efter?
Kommer Yamraj att ge dig tabletterna när du sover?
Sluta prata strunt.
Ta den innan du lägger dig och efter middagen.
-Okej, tack. -Ingen orsak.
Ge mig crocin, tack.
Visst.
Ursäkta mig.
Angad?
Avinash Sabharwal.
Vi gick i skolan tillsammans.
-Kommer du ihåg? -Ja.
Hur står det till?
Bra.
Minns du Shabbans kafé?
Låt oss ta en kopp te och tänka tillbaka.
Kom.
Kanske en annan gång.
Affären är öppen, jag kan inte bara gå.
Vi är snart tillbaka. Kom igen.
Varför är du här?
Bor du i närheten?
Nej, jag var här för att träffa en vän. Men jag sprang på en annan.
Gå vidare, Angad.
Lätt för dig att säga.
Tro mig, det är det inte.
Och den här affären?
Tog du examen?
Hur kunde jag göra det?
När jag släpptes från fängelset
var mitt liv och självförtroende i bitar.
Min far hade en bit land i byn.
Jag sålde den och köpte den här butiken.
-Hur går det? -Bra.
Och hur mår din familj?
De är kvar i min by. Jag besöker dem inte. De mår nog bra.
-Bhola! -Ja?
Sätt på generatorn.
Jag försöker, det går inte.
-Den är nog trasig. -Ring elverket!
Jag gjorde det. Det tar en timme att få igång elen.
En...
Gör något!
Jag måste åka.
Vi kan väl dricka te då?
Avinash.
Vem har sett morgondagen?
Vi kan ta en kopp nu.
GUPTAS KIOSK
Det är svårt att bli av med ett drogberoende.
Och se ironin.
Hostmedicinen som jag var beroende av en gång i tiden
säljer jag nu i min affär.
Med läkarrecept.
Det är en resa.
Jag sitter i fönstersitsen och njuter av resan.
Men ibland oroar jag mig att jag kommer hamna i tunneln igen.
Jag är trött på mörkret.
Varje natt när ljuset släcktes
kom det män till min cell.
Jag var så rädd för mörkret att jag inte visste vad jag skulle göra.
Sätt på generatorn, Bhola.
Det var tänt i Angads lägenhet hela natten.
Angads svaghet
är hans rädsla för mörkret.
Han är mörkrädd.
Kinasås?
Vinäger.
Det är ett svagt acetat.
Det är golvrengöringsmedel.
Golvrengöringsmedel med extra blekmedel.
Enkel vetenskap.
Svagt acetat med blekmedel blir klorin.
Det är en osynlig gas som orsakar irritation
när man andas in det.
Irritation i min hals?
Hans.
-Tänk om det är sista gången... -Vi kommer inte att misslyckas.
Oroa dig inte.
Han kan inte göra något mot oss.
Om han ville skada oss hade han redan gjort det.
Inte sant?
Varför ge upp nu?
Vad ska du göra den här gången?
Du sa det som om det vore...
...en vanlig frukostkonversation.
Hur ska du reparera bilen?
Hur ska du betala tillbaka banklånen?
Hur ska du begå mord?
Är det vilka vi är nu?
Tror du att jag gillar det här?
-Avi, vi... -Vi gör det för Siya.
Jag vet det.
Jag är en far trots allt.
Kom igen.
Vi måste tänka.
Låt oss låtsas
att det här får ett lyckligt slut.
Siya är tillbaka.
Hennes kidnappare sitter i fängelse.
Han anklagas för alla brott.
Och plötsligt sitter vi här,
alla tre och äter frukost.
En perfekt, lycklig familj.
Och när du ser på mig,
vad ser du då?
Din man?
Eller en mördare?
En man som gjorde allt han kunde för att rädda sin familj.
Genom att förgöra någon annans.
FÖRSVUNNEN SIYA SABHARWAL
Ja?
Nej, jag håller på att städa klart hemma hos Angad.
Köpte du biljetter?
Nej, om du vill sitta längst fram
kan du gå själv.
Jag vill sitta i soffan.
Det kallas vilstol. Okej?
Varför teatern?
Hämtar du mig hemma?
Okej, men var där i tid.
Lägg på. Jag har saker att göra.
Kan jag lita på dig, Joseph?
-Vad du än behöver, frun. -Bra.
Då är vi överens.
Här inne.
YUVA SHAKTIS PARTI
Varsågod.
Om du inte gillar flaskor har vi burkar i kylen.
-Flaska går bra. -Då så.
Jag har skällt ut dem
efter vad som hände den dagen.
Jag firar aldrig min födelsedag.
Men dessa partiarbetare är som mina barn.
Jag kan inte ta deras lycka ifrån dem.
Det spelar ingen roll, ms Zeba,
att er konstapel gick för långt den dagen.
Det var hans fel.
Om du vill sätta upp mina plakat
och banderoller, gör det, var ni än vill.
Gör som ni vill.
Men varför under dagen?
Varför mitt i rusningstrafiken? Kan ni inte göra det på natten?
Nätterna är svalare och likaså stämningen.
Var det dig Kabir slog?
Ja, frun. Men det är okej...
Vad har du gjort?
Han fick ett djupt jack i huvudet, blod...
Är det någon där ute?
Vad väntar du på? Hämta bandage.
Angad?
Avinash Sabharwal. Vi gick i skolan tillsammans.
Minns du?
-Gå vidare, Angad. -Lätt för dig att säga.
Tro mig, det är det inte.
LINDRING AV HOSTA
Jag tänkte på att säga upp mig.
Varför?
-Jag menar... -Faktiskt...
Om det är på grund av mig...
Nej.
-Ursäkta, jag måste svara. -Visst.
Hallå? Angad?
Meghna, en gammal vän kom på besök idag.
Från min tid på läkarutbildningen.
Han kom för att köpa samma medicin
som Himanshu gick för att hämta från personalrummet.
-Himanshu... -Angad...
Allt jag försöker att fly från jagar mig igen.
Jag vet inte vad jag ska göra.
-Jag klarar det inte. -Lyssna på mig, Angad.
Börja inte om allt igen.
Jag ser bara mörker.
Har du något just nu?
Har du en flaska?
Svara mig. Är det hostmedicin?
Var är du?
I butiken.
Lås affären och gå hem. Okej?
Jag kommer dit.
Hör du mig?
Angad, lyssna på mig...
Var bor han?
New Town.
Vem där?
Släpp!
Vad vill du?
Hjälp mig!
Hjälp!
Vem där?
Vad vill du?
Vem där?
Hallå!
Här.
SOCIALBOOK NYTT INLÄGG
LADDAR UPP
Hej, Shanky.
Ett ögonblick. Jag är på väg ut ur hissen.
Ett ögonblick... Tack.
Som jag sa...
Du kan väl sköta korrigeringen.
Ett ögonblick, låt mig hjälpa dig.
Jag tar den.
-Kom. -Tack.
Kan du höra mig?
Kan du höra mig nu?
VIDEO UPPLADDAD
Låt höra.
Nej, skicka det till dem först.
Ja, sen till mig.
Ja, låt höra.
Skicka det till dem först.
Sen skickar du det till mig, okej?
Okej, Shanky. Vi hörs. Hej då.
Hej, är Angad...
Angad?
-Tack. Jag klarar mig nu. -Okej.
-Tack så mycket. Hej då. -Absolut.
Kabir! Kom!
Kabir!
Skynda dig!
-Mår du bra, Meghna? -Titta...
Jag ska titta till honom.
Är han okej?
Lossa honom!
-Jag ringer efter ambulans. -Han är död.
En man lämnade precis lägenheten.
Han gick nedför trapporna.
Angad Pandit har lagt upp en ny video på Socialbook
Kabir.
En video har laddats upp på Angads konto.
-Prakash. -Ja, sir?
Det har skett ett till mord.
-Samma Ravan-mördare. -Var, sir?
Samma mönster, samma haltande. Och samma videouppladdning.
Var är du, sir?
-Vasant Kunj, jag skickar adressen. -Okej, sir.
Skicka rättsläkarna. Hela teamet.
Ja, sir.
Mannen som precis gick ut gick normalt,
-han haltade inte. -Är du säker?
Han haltade inte.
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir