‫קדימה, סיה, רוצי!‬
‫מהר, סיה.‬
‫סיה, רוצי.‬
‫מהר, סיה.‬
‫שבי.‬
‫- לעזאזל. - מהר, אחותי.‬
‫אוי, לעזאזל!‬
‫לא!‬
‫סיה!‬
‫סיה, לכי. רוצי!‬
‫חכה!‬
‫עצור!‬
‫מה תעשה? סיה איננה.‬
‫עכשיו היא תזעיק עזרה,‬
‫ואתה תירקב בכלא בשארית חייך.‬
‫אימא.‬
‫תניח לי.‬
‫סיה!‬
‫אחותי, נבהלתי.‬
‫אבינש, מה קרה לך ברגל?‬
‫נפצעת?‬
‫לנשום אל הצללים‬
‫אני לא יודע. הכול נהיה מעורפל, אבהה.‬
‫כביר.‬
‫שלום. היי, כביר.‬
‫בטח. תיתן לי שעה בערך?‬
‫תודה. נתראה.‬
‫הוא לא דיבר הרבה עם אף אחד.‬
‫בדקתי.‬
‫בני, תשתה קצת זנגביל כתוש עם זרעי שומר במים חמים.‬
‫ההרגשה שלך תשתפר. להכין לך?‬
‫תודה.‬
‫תשמור על עצמך.‬
‫תיקח. תחי הודו, אדוני.‬
‫טוב, בסדר. כן, תברר.‬
‫ראיות‬
‫אדוני, זה בכל המדיות החברתיות.‬
‫- התקשרת לערוצי החדשות? - כן, אדוני.‬
‫אבל לא התקבל שום סרטון.‬
‫משמע שהדפוס השתנה.‬
‫אבל הזהרנו את ערוצי החדשות משידור סרטונים כאלה.‬
‫לא ברור לי איך רוואנה הרוצח שמע על זה.‬
‫- אתה חושב שיש לו מודיע? - בתוך המשטרה?‬
‫ערוצי חדשות, עורכי דין, אנשים רבים היו בתמונה.‬
‫כל אחד יכול היה להדליף את המידע הזה.‬
‫- אדוני. - מה?‬
‫מה?‬
‫לא לקחת את התרופה שלך, נכון?‬
‫כמו שרואים, זה הבניין שבו אנגד פנדיט גר‬
‫ובו נרצח אמש.‬
‫כמה זמן הכרתם את אנגד פנדיט?‬
‫לא הכרנו. מעולם לא ראינו אותו בא או הולך.‬
‫בוא בבקשה, אדוני.‬
‫איך זה קרה?‬
‫סיימתי את עבודתי והלכתי לפני שאנגד חזר.‬
‫אני לא יודעת מה קרה לאחר מכן.‬
‫בוא בבקשה, אדוני.‬
‫ד"ר.‬
‫תודה שבאת.‬
‫תקיפה נוספת של רוואנה הרוצח שלנו.‬
‫- תבדוק בחדר הפנימי. - כן, אדוני.‬
‫אותה שיטת פעולה.‬
‫ההבדל היחיד הפעם הוא‬
‫שהסרטון הועלה לרשת חברתית ולא לתחנת חדשות.‬
‫- מה היה הרגש? - פחד.‬
‫פחד מהחושך.‬
‫החלונות היו מוגפים וצבועים בשחור,‬
‫כך שלא ייכנס שום אור.‬
‫הוא גם חתך את החוטים של הגנרטור.‬
‫והוציא את הסוללות מהפנסים.‬
‫הסרטון המזוויע צולם במצלמה במצב ראיית לילה,‬
‫כדי לוודא שלא יהיה שום אור.‬
‫ברור שהוא מתוחכם מאוד.‬
‫הוא תכנן הכול.‬
‫- הצליעה. - הוא מטעה אותנו.‬
‫אמש הגעתי לכאן עם מגנה אחרי הרצח.‬
‫היא ראתה אותו.‬
‫כלומר, לא בדיוק. רק מאחור.‬
‫אבל אחרי שדיברתי איתה, התברר דבר אחד.‬
‫לרוצח לא הייתה צליעה.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן, הוא בטח מטעה אותנו.‬
‫אין קשר בין העקבות האלה.‬
‫פה יש חלק. שם אין בכלל.‬
‫הכול נראה מבוים.‬
‫הוא מבלבל אותנו.‬
‫אדוני, לדעתי גודל העקבות הוא 44.5 או 46.‬
‫וגובהו בטח‬
‫גבוה משלי ב-17 או 20 ס"מ.‬
‫מגנה גם נתנה תיאור דומה. היא אמרה שהוא גבוה.‬
‫זה... זה אנגד.‬
‫אדוני, תראה את הפחד בפרצופו.‬
‫הוא הוכיח את הפילוסופיה של רוואנה.‬
‫מצטער.‬
‫אדוני, התמונות הישנות האלה מזכירות לי‬
‫- את העבר. - הלו.‬
‫פראקאש.‬
‫זוכר שהיו לנו מצלמות עם פילם של 36 תמונות?‬
‫נהגנו לצלם בהן ולשלוח מהר לפיתוח!‬
‫זו הייתה הרגשה נפלאה!‬
‫בימינו, אנשים מצלמים בלי הגבלה בניידים שלהם.‬
‫- זה כבר לא אותו דבר. - אלה היו הימים הטובים.‬
‫מחזור 1996 במוסד למדעי הרפואה ולמחקר בדלהי.‬
‫אנגד היה רוקח. היה לו בית מרקחת.‬
‫מה הוא עשה בבי"ס לרפואה?‬
‫אולי הוא למד רפואה.‬
‫הוא בטח היה חנון.‬
‫אנשים נהגו ללמוד שני תארים במקביל.‬
‫מחזור 1996 בבי"ס לרפואה.‬
‫המוסד למדעי הרפואה ולמחקר בדלהי מחזור 1996‬
‫ראיתי תואר דומה במשרד של אבינש.‬
‫אבינש סבהארוול.‬
‫הנה.‬
‫טוב. תן לי את זה.‬
‫בואו נשאל.‬
‫טוב, תודה.‬
‫ד"ר, הכול בסדר?‬
‫- כן, רק עבודה. - באיזו מכללה למדת?‬
‫במוסד למדעי הרפואה והמחקר בדלהי.‬
‫שנה?‬
‫מחזור 2001. למה?‬
‫שנת 1996. זו כנראה שנתך הראשונה.‬
‫איך השגת...‬
‫אבל איך זה פה?‬
‫- אנגד פנדיט. - הקורבן שלנו.‬
‫אנגד פנדיט הוא הקורבן?‬
‫לא זיהית אותו? הרגע ראית את הסרטון.‬
‫זה מימי המכללה.‬
‫חלפו 16 שנים.‬
‫נראה שאיני זוכר.‬
‫אז מה אם חלפו 16 שנים...‬
‫אם איתקל בידיד שלי מהמכללה מלפני 15 או 16 שנים,‬
‫אזהה אותו מרחוק מייד.‬
‫אחרי הכול הוא ידיד מהמכללה.‬
‫אפשר...‬
‫- ג'יי-פי. - כן.‬
‫תתייק את זה אצלנו.‬
‫עכשיו שאני חושב על זה...‬
‫אנגד פנדיט היה‬
‫הטיפוס השקט במכללה...‬
‫- אולי לכן אני לא... - לא, תישאר.‬
‫- תסלח לי. - כן.‬
‫הלו.‬
‫רק רציתי לבדוק אם אתה בסדר.‬
‫- כן, אני בסדר גמור. תודה. - זה מזעזע ממש.‬
‫אנגד היה בלתי מזיק לחלוטין.‬
‫למה הוא הרג אותו?‬
‫את זה נגלה.‬
‫מגנה, סליחה שאני שואל כעת,‬
‫אבל כשהוא התקשר אלייך בפעם האחרונה, הוא אמר משהו מסוים?‬
‫שמשהו מעברו חזר לחייו.‬
‫הקליטה הייתה כזו גרועה שזה היה לא ברור.‬
‫לא הצלחתי להבין הרבה מדבריו.‬
‫הוא סיפר לך על חבר? או שהכרת מישהו מחבריו?‬
‫ספק אם היו לו חברים.‬
‫היה נדמה שאין לו חיי חברה פרט לחנות ולנרקומנים אנונימיים.‬
‫- תודה שהתקשרת. - תקשיב...‬
‫הייתי צריכה לומר לך משהו.‬
‫בעצם, אגיד לך כשניפגש.‬
‫טוב, ביי.‬
‫הנה הקפה שלך.‬
‫- בוקר טוב, אבא. - בוקר טוב.‬
‫- איך הייתה צעידת הבוקר שלך? - צעידת הבוקר הייתה בסדר.‬
‫למה איחרת כל כך אמש?‬
‫אבא, אתה זוכר את אנגד, שהייתי המנחה שלו בנרקומנים אנונימיים?‬
‫אמש הוא נרצח.‬
‫מה?‬
‫אז כביר מטפל בחקירה שלו ו...‬
‫אמרתי לך לשמור על מרחק, נכון?‬
‫למה את רוצה לחיות מחדש תקופה בחייך שהשארת מאחור?‬
‫שום דבר לא חוזר, אבא.‬
‫ובכל מקרה, אני משאירה הכול מאחור ועוזבת.‬
‫סיפרת לו על המעבר שלך לקנדה?‬
‫אספר. זה לא רציני.‬
‫הכנת קפה טעים.‬
‫המוסד למדעי הרפואה ולמחקר בדלהי‬
‫שבע שנות מאסר בטח גרמו למסכן טראומה.‬
‫אינך חושב כך, אדוני?‬
‫ולמרות זאת, אבינש לא זוכר אותו!‬
‫יש לי ידידה מקולהאפור, מימיי במכללה.‬
‫נפגשנו לאחרונה בדלהי.‬
‫אחרי כל השנים הללו, זיהיתי אותה מייד.‬
‫כי היא אישה.‬
‫פראקאש, מה שאני מנסה לומר‬
‫זה שאנשים נוטים לומר שיש לשוטרים מוח חד יותר.‬
‫אולי בגלל זה זכרת אותה.‬
‫הימאנשו ג'אין,‬
‫הבחור שבגלל מותו, אנגד נשלח לכלא,‬
‫היה שותף של אבינש לחדר. חברו הטוב.‬
‫לא צריך להיות שוטר כדי לזכור את זה, אפילו אחרי 17 שנים.‬
‫אדוני, אתה חושב שאבינש קשור איכשהו למקרה?‬
‫ספק אם הוא מסוגל לעשות משהו כזה.‬
‫אבל יש סיבה טובה לפקפק בו!‬
‫רוואנה פנה קודם לאבינש,‬
‫אז הוא בא והצטרף לחקירה.‬
‫ואז אנחנו קראנו לו להאזין להקלטה.‬
‫הוא אפילו בא איתנו לג'ודפור.‬
‫בעיקרון, הוא נהיה מעורב לגמרי בחקירה.‬
‫מתקשר אבינש סבהארוול‬
‫האדם שאליו אתה מתקשר...‬
‫כשניסיתי להתקשר אליו, התא הקולי ענה בשפת מרווארי.‬
‫אילו הוא היה בדלהי, זה היה בהינדית.‬
‫כשפגשתי את מגנה בנרקומנים אנונימיים,‬
‫אבינש היה גם שם.‬
‫ואנגד גם נכח במפגש.‬
‫נכון שאבינש צץ בכול מקום?‬
‫ג'יי-פי, אתה זוכר שהלכנו לביתו של אבינש‬
‫למסור לו את התרופות...‬
‫נו?‬
‫שאלתי אם הוא יכול להראות לי את המרתף,‬
‫ופניו החווירו.‬
‫לא. כלל לא. על מה אתה מדבר?‬
‫גם אשתו הייתה שם.‬
‫היה להם רגע פרטי.‬
‫כל אחד היה מחוויר במצב כזה.‬
‫ברור שיש משהו. אני לא מצליח לשים על זה אצבע.‬
‫זה מציק לי.‬
‫אדוני, ראית את החדשות?‬
‫שוטרים או בריונים?‬
‫חבר מפלגת יובה שאקטי קסארי הותקף‬
‫השוטרים מתמקדים באזרחים חפים מפשע במקום בעבריינים.‬
‫האם זה משום שאין מי שיעצור אותם?‬
‫מה תרצה לומר?‬
‫אדוני, אני רק מתנדב במפלגה,‬
‫ותליתי שלט לרגל יום הולדתו של אקאש.‬
‫כן...‬
‫והאדון הזה הגיח משום מקום ותלש את השלט.‬
‫ואז המשיך ושבר בקבוק על ראשי.‬
‫אזרחים תמימים סופגים אלימות משטרתית‬
‫לדעתי האופוזיציה שלחה אותו.‬
‫כמה תפרים יש לך?‬
‫עשו לי שבעה תפרים,‬
‫ואיבדתי המון דם, כך שהבגדים שלי היו ספוגים.‬
‫אבל הוא המשיך להכות אותי, ולא לקח אותי לבית החולים.‬
‫הוא נטש אותי למות.‬
‫זה הצד המכוער של אגף הפשיעה בדלהי...‬
‫לא דלהי. מומבאי.‬
‫הוא הועבר לכאן, שמו כביר סוואנט.‬
‫מניאק ארור...‬
‫פעם נוספת, השם הזה במוקד. הוא הוזכר פעמים רבות בעבר.‬
‫מהן הבדיות שהוא בודה?‬
‫- במצבים דומים לזה. - המניאק משקר.‬
‫- כאן ג'וזף, עם הצלם ארון... - יופי של משחק!‬
‫בחדשות היום.‬
‫הוא יודע, אבהה. הוא יודע שמשהו לא כשורה.‬
‫לו רק היה לי זמן לחשוב לפני שהלכתי...‬
‫הייתי מספר שהכרתי את אנגד.‬
‫כביר ראה אותי גם בנרקומנים אנונימיים!‬
‫- שלום. - שלום.‬
‫- אני מקווה שאני לא מפריע לך. - חלילה.‬
‫- אפשר? - כן, בטח. בוא.‬
‫בוא.‬
‫ברוך הבא.‬
‫בעצם, החקירה העלתה שאלות רבות.‬
‫פשוט חשבתי לנקות את הראש.‬
‫חשבתי שאבוא להיפגש איתך וליישב כמה דברים.‬
‫טוב...‬
‫אני גובה לפני שעה, אז...‬
‫בוא, תשב, בבקשה.‬
‫הבת שלך?‬
‫סיה... היא...‬
‫אבהה, בואי.‬
‫זה מר כביר סוואנט. הוא עובד באגף פשיעה.‬
‫אבהה, אשתי.‬
‫- שלום. כביר. - סוף סוף.‬
‫אבי כל הזמן מספר לי עליך.‬
‫אתה מתאקלם טוב בדלהי?‬
‫בקושי יוצא לנו להתאקלם.‬
‫בעצם, בדיוק סיפרתי לאבהה על אנגד.‬
‫אתה מאמין שמעולם לא הזכרתי את אנגד גם בפני אבהה?‬
‫למרות שיש היסטוריה רבה.‬
‫החבר הכי טוב שלי במכללה מת בגלל אנגד.‬
‫קשה להאמין, נכון? אותו אנגד.‬
‫למה לא ציינת את זה בזירת הפשע?‬
‫כביר, אם יש דבר אחד שלמדתי משנותיי הרבות כפסיכיאטר,‬
‫זה שהמוח פועל בדרכים מסתוריות.‬
‫לפעמים, בצורה לא מודעת‬
‫אנחנו מדחיקים את הזיכרונות הכי קשים שלנו.‬
‫זה די עוזר לנו להתמודד איתם ולהמשיך הלאה.‬
‫לעתים קרובות, אנחנו לא נותנים לעצמנו עצות מקצועיות.‬
‫וגם אם כן, אנחנו לא נשמעים להן.‬
‫למשל, רואים המון מומחים לסרטן שמעשנים בשרשרת, נכון?‬
‫עליי לומר שבעלך עזר רבות בחקירה הזאת.‬
‫הוא עזר לנו מאוד.‬
‫למעשה, יום אחד התקשרתי אליו בחצות בערך,‬
‫לפני הרצח של נטשה.‬
‫כן, לפני הרצח של נטשה.‬
‫הוא היה עם מטופל כלשהו בדלהי.‬
‫- והוא מיהר לבוא... - לא.‬
‫הייתי באלוואר, ראג'אסטן.‬
‫לא ציינת את זה.‬
‫אמרתי שאני עם מטופל, לא שאני בדלהי.‬
‫אבל לא ציינת את זה.‬
‫זה לא סיפור.‬
‫בשבילנו, תושבי דלהי, נסיעות בין מדינות זה די שגרתי.‬
‫דלהי, אוטאר פראדש, פנג'אב, הריאנה, ראג'אסטן.‬
‫לכל עבר!‬
‫אמת.‬
‫אבל במומבאי נוסעים ישר.‬
‫תרצה תה או קפה?‬
‫- שכחתי להציע לך. - כן.‬
‫- לא. זה בסדר. - בטוח?‬
‫- אתה בטוח? - נחמד... זה בית יפה.‬
‫תודה.‬
‫אני בטוח שיש גם מרפסת יפה.‬
‫כן, בכל הבתים בדלהי יש מרפסות.‬
‫אל תגידו לי שיש לכם גם מרתף.‬
‫לא, זה חדר משפחה.‬
‫חדר משפחה שבו צופים בסרטים?‬
‫לא.‬
‫זה חדר קטן שהפכנו לחדר משחקים.‬
‫כל תושבי מומבאי מתעניינים במרתפים, לא כן?‬
‫אתה זוכר באותו יום...‬
‫פראקאש, העוזר שלו.‬
‫כן, גם הוא רצה לרדת.‬
‫כן, אנחנו עובדים יחד.‬
‫תרצה להעיף מבט?‬
‫- כן, בטח. בוא בבקשה. - בטח, בואו נסייר.‬
‫בוא.‬
‫סיה ואני נהגנו לשחק פה שעות.‬
‫אלופה ממשית.‬
‫אל חשש, היא תחזור הביתה בהקדם.‬
‫לנצח אותך שוב.‬
‫אחרי הכול, הציור היה רמז גדול.‬
‫היה פה משהו? זה קרוע.‬
‫ציורים של סיה.‬
‫תסלח לי, אענה למעלה.‬
‫יש פה קליטה גרועה.‬
‫שנעלה?‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫כן, תוצאות הנתיחה שלו הגיעו לפני זמן מה.‬
‫כן, של אנגד.‬
‫זה אכן התקף לב.‬
‫אבל מישהו הזריק לו אוויר לוורידים.‬
‫בעזרת מזרק.‬
‫זה מוות פשוט מהאחרים. אבל...‬
‫מוות הוא מוות, בכל זאת.‬
‫ברגע שאדם מת...‬
‫מרק העדשים היה מעדן.‬
‫מצא חן בעיניך?‬
‫זה היה שעועית.‬
‫- כמה זה יעלה? - לא, זה בסדר.‬
‫לא, אם את מסרבת לקחת כסף כי אנחנו שוטרים,‬
‫אז זה פסול.‬
‫אבל אם את מסרבת כי אנחנו ידידים, זה מובן.‬
‫בוא נלך.‬
‫- נתראה. - תזדרז.‬
‫בבקשה אל תעשי את זה.‬
‫אתה חושב שאני עושה את זה כי אתה שוטר?‬
‫מה זה, פראקאש?‬
‫הנה, קח את זה.‬
‫- מה זה? - גונדו התקבל.‬
‫- מי זה גונדו? - גונדו, בן דודי.‬
‫זוכר, ביקשתי את עזרתך.‬
‫- הוא התקבל? - כן, הוא התקבל.‬
‫זה כל מה שמגיע לי?‬
‫- מה הכוונה? - אני רוצה צ'ופר גדול יותר.‬
‫בסדר, אתכנן משהו גדול.‬
‫בוא נלך, אדון.‬
‫אתה מתכוון לעמוד שם כל היום?‬
‫קדימה, לסגור.‬
‫אתה, תתקשר למנהל.‬
‫ותבדקו בכל החדרים.‬
‫המשך הבילוי יהיה בתחנת המשטרה.‬
‫אחי, הנה היומן.‬
‫תבדקו בכל החדרים ותעצרו אותם בוואן.‬
‫טוב, אדוני.‬
‫ביש מזל, שירלי.‬
‫סתם הסתבכת בצרות.‬
‫אני יכול לחלץ אותך מזה אם תרצי.‬
‫כשהבוס שלי יגיע, תגידי לו שהאיש הזה אילץ אותך לבוא הנה.‬
‫תנצלי את הקלף המנצח, שאת אישה.‬
‫ואז תשתחררי.‬
‫ואני אטפל בו.‬
‫הוא נראה מקרה קל.‬
‫תסלח לי, איש צעיר.‬
‫מה?‬
‫מה קורה פה? מה קורה?‬
‫מי הנערה הזאת?‬
‫ומה היא עושה בפנימייה?‬
‫אל תחשבי יותר מדי.‬
‫אני עוזר לך כי אנחנו מכרים ותיקים.‬
‫תנסי להבין.‬
‫הוא לא אילץ אותי, באתי מרצוני.‬
‫היי, את רוצה לבלות לילה במעצר?‬
‫על מה?‬
‫על לילה במלון עם החבר שלי?‬
‫חבר?‬
‫כן, הוא החבר שלי.‬
‫יש לך בעיה?‬
‫- תני לי את המספר של אביך. - אדוני, אני ממש מצטערת.‬
‫הוא זה ש...‬
‫אדוני, הוא נישק אותי.‬
‫תודה לאל שעצרת אותנו. הוא לא הפסיק.‬
‫יש בעיה?‬
‫לך יש בעיה?‬
‫תקשיב, אל תדאג. הם עושים את זה לעתים תכופות.‬
‫הם באים, הם מאיימים, הם לוקחים קצת כסף והולכים.‬
‫סתם שגרה רגילה.‬
‫בכל אופן, מה נזמין?‬
‫מה אמרת שם למטה?‬
‫המפקח הזה מנוול. תניח לזה.‬
‫אני החבר שלך.‬
‫למה? אסור היה לי לומר את זה?‬
‫לפני כולם.‬
‫אתה מפחד?‬
‫אם אתה לא מפחד, למה לי לפחד?‬
‫את לא כמוהם.‬
‫כמו מי, ג'יי?‬
‫את לא כמוהם.‬
‫ג'יי?‬
‫אבא...‬
‫נהגתי לקרוא לו אבא.‬
‫החבר שלי...‬
‫המורה שלי...‬
‫הגיבור שלי.‬
‫כל מה שלמדתי...‬
‫למדתי ממנו.‬
‫אבל דבר אחד הוא לא לימד אותי.‬
‫כשמישהו מפר את האמון שלך...‬
‫מה צריך לעשות.‬
‫מי הפר את האמון שלך?‬
‫אבא הפר.‬
‫תיכון אדוונט הייטס נייניטאל‬
‫לפני 15 חודשים‬
‫לו רק התקשרת אליי,‬
‫הייתי מביא את המומחים הכי טובים מדלהי.‬
‫אין מקום שעדיף למות בו‬
‫מאשר במיטה החמה שבביתך.‬
‫למעשה, עליך לשמוח‬
‫שחייתי די זמן כדי לחזות בהישגיך.‬
‫הכול הודות לך.‬
‫לא.‬
‫זה משום שהוא תמיד היה איתך.‬
‫הייתי אנוכי.‬
‫הסתרתי את זה ממך כל השנים.‬
‫אבל לא עוד.‬
‫היום אספר לך על ג'יי.‬
‫בן שמעולם לא היה לי.‬
‫אבל עכשיו...‬
‫ג'יי מיצה את ייעודו, אבינש.‬
‫הוא מיצה את ייעודו.‬
‫כדאי שתפנה לפסיכיאטר טוב...‬
‫ותיתן לו ללכת.‬
‫תן לו ללכת.‬
‫זה לטובת...‬
‫שניכם.‬
‫ג'יי...‬
‫אבא...‬
‫תמיד חייתי למען אבינש.‬
‫מעולם לא חשבתי על עצמי.‬
‫כי האמנתי שאתה חושב עליי.‬
‫אבל שיקרת לי.‬
‫מעולם לא ראית בי בן...‬
‫אלא רק אגד דביק...‬
‫שהנחת על הפצע של אבינש.‬
‫וברגע שהפצע החלים...‬
‫כן, אני הבן שלך.‬
‫אבל אתה אבא לא טוב.‬
‫אבא לא טוב.‬
‫אם לא אתקיים,‬
‫מי יגן על אבינש מפני העולם?‬
‫אתה לא חושב על אבינש...‬
‫או עליי.‬
‫עכשיו, אבינש ואני נצטרך לשלם את מחיר התלות שלך.‬
‫ולעולם לא ארשה לזה לקרות.‬
‫עד כה הגנתי על אבינש מפני העולם.‬
‫כעת אציל אותו גם מפניך.‬
‫עשית טעות.‬
‫טעות.‬
‫שיקרת.‬
‫- ג'יי... - טעות.‬
‫אני מצטער.‬
‫ג'יי, תדאג שכל רגש יהיה חוזק שלך,‬
‫כך שעשרת הרגשות יעניקו לך חוסן כמו של רוואנה,‬
‫להיאבק בבעיות הכי קשות בחיים.‬
‫הרגשות האלה יהיו חוזק שלך, לא חולשה.‬
‫אצל כולנו כל הרגשות האלה בראש אחד.‬
‫אבל לרוואנה יש ראש אחד לכל רגש.‬
‫תלות.‬
‫תשוקה.‬
‫אשליה.‬
‫פחד.‬
‫כעס.‬
‫אטימות.‬
‫גאווה.‬
‫אנוכיות.‬
‫בגידה.‬
‫ואגו...‬
‫היש בן אדם שאין בו רגשות כאלה?‬
‫אין, נכון, ג'יי?‬
‫אז תבין ותקבל.‬
‫לטוב או לרע, עשרת הרגשות האלה משלימים את האדם.‬
‫ולכן רוואנה היה אדם שלם.‬
‫אבא...‬
‫כל מה שלימדת אותי על רוואנה היה שגוי.‬
‫הכול היה שגוי.‬
‫עשרת הראשים של רוואנה אינם החוזק שלנו, אלא החולשה שלנו.‬
‫בדיוק כפי ש"תלות" נהייתה חולשתך.‬
‫היא עמדה להפריד ביני לבין אבינש לעד...‬
‫אבל ערפתי את הראש הזה כעת.‬
‫ועכשיו אערוף כל אחד מהראשים שהכאיבו לאבינש ולי.‬
‫אבא‬
‫תרגום כתוביות: תמי יפה‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬