EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hr. Victor, jeg har Deres morgenmad.
UKENDT NUMMER RINGER
-Kom is på, og slap af. -Hvem fanden er det her?
Hvis du eller din kæreste går til politiet, dræber vi jer.
Jer begge to, din tante Clara og Albas familie, selv hendes nevø.
-Er det en joke, er den ikke sjov! -Det er ikke en joke.
I har én mulighed. Tag tilbage til Madrid. Glem, hvad der skete.
-Hør her, narrøv… -Tag din kæreste med og skrid.
Tirso.
-Hvordan har Toño det? -Stadig akut.
Hvordan har du det?
Jeg så baren. Jeg kan gøre rent for dig.
-Det må du meget gerne. -Ja, okay.
Jeg går ud og ryger.
Kun en nar gør sådan efter alt det her.
-Jeg vil ikke tale om det. -Klart.
Men tak, fordi du kom.
-Toño er meget glad for dig. -Og jeg for ham.
Alba, jeg er ked af det, jeg sagde.
Jeg er et røvhul.
Jeg var en egoistisk spade.
Jeg undskylder.
Jeg vil ikke miste dig, selvom vi så kun er venner.
Og Bruno er god nok.
Altså, ikke så god som mig.
Nej, jeg mener det.
Jeg vil kun dit bedste.
Og bare rolig, for Toño skal nok klare den.
Han er i hvert fald stædig nok.
-Ja. -Ja.
Nå, men … Jeg henter malingen.
Tirso.
Tak. For alt.
Jeg sagde jo, vi skulle feste i Alicante, ikke?
Ja, godt natteliv, men tre byer og ingen action.
-Ja, pis. -Kan vi prøve i Murcia?
-Ikke Murcia. Jeg er træt. Jeg vil hjem. -Jeg kan godt køre, hvis det er?
-Ja, han kan køre. -Hold kæft. Vejen er virkelig elendig.
Alicante er så fed. Jeg sagde det jo.
-Skider han på bremseafstand? -Hvad laver han? Er han skør?
-Gas op! Han er i røven på os! -Pis!
-Idioten slår os ihjel! -Fart på! Hurtigere!
Narrøv!
-Vi har prøveresultaterne. -Giner.
Politiet fandt en telefon der, hvor offeret blev overfaldet.
Godt. De bad os vente lidt, men…
-Fik han hvilet sig lidt? -Ja, han er rolig nu.
-Giner. -Bruno.
-Er der noget nyt? -Nej.
Jeg ringede i aftes.
Ja, undskyld. Det er bare…
Jeg faldt i søvn. Jeg ville komme igen, men…
Giner har noget at fortælle os.
Vi har fået DNA-resultaterne.
Der er spor af sæd fra fire personer.
Hvad?
-Fra fire? -Vi fandt en telefon nær gerningsstedet.
Den tilhører en af drengene, der generede dig på pubben.
Alba, de filmede dig hele aftenen. De virkede besatte af dig.
Det var altså dem?
De havde en WhatsApp-gruppe, hvor deres hensigter var tydelige.
De må have delt sig og sendt beskeder til hinanden.
Jeg vil se videoen.
-Unødvendigt. Det er bevismateriale. -Kom nu.
Det er bevismateriale. Du må ikke se den.
Var det så også dem, der skrev graffiti på baren?
Hvor vidste de fra, Toño er min bror? Jeg forstår det ikke.
-Anholder I dem? -Lige nu prøver vi at finde dem, okay?
Men vi holder dig orienteret.
UDGANG
Hej.
Min far kondolerer.
Han kunne ikke komme, men kommer til begravelsen.
-Tak, Hugo. -Tak, søde.
-Eloy. -Vent.
Hvad mener du med "bare rolig"?
Du skulle bare skræmme dem.
Tag dig af det.
Drenge. Jacobo, Rubén, kommer I lige med?
-Er du virkelig okay? -Det er jeg.
Du ser godt i den kjole.
-Styr lige dig selv! Fuck. -Hænderne væk, narrøv.
Dumme kælling.
Ja. Her. Her.
Hallo! Du kan jo lide det, ikke?
Alba! Hvad er der sket?
-Vent lige. Notaren skal blive. -Hvorfor? Han har gjort sit.
Jeg er ikke med.
En sidste-øjebliksændring af testamentet er lidt sært, ikke, Mariano?
Far var stædig. Han ændrede det ikke i 40 år, og så det her.
-Sært, ikke? -Lad os slappe af.
Selv, hvis Mercedes arver de aktier, behøver det ikke ændre noget.
Hvilke ting?
Min fars gavmildhed over for dig, betyder ikke, vi ikke leder virksomheden.
Bare rolig, Iván.
Det er der ingen tvivl om.
Du vil jævnligt få de afkast, du skal have.
Det er vist et emne til næste bestyrelsesmøde, ikke?
Du tror, du er snedig, hvad?
Tante Mercedes har ret.
Folk derude kom for at vise respekt og kondolere.
-Der bliver tid til reflektion. -Unødigt.
Far!
Det virker lidt som en af bedstefars små jokes, ikke?
Lad os foregive at være tæt knyttet.
Vent, Mercedes.
Det er en del af hans testamente.
Victor kunne ikke lide maleriet.
Men han smed det aldrig ud.
Kun Victor ved…
…vidste, hvad der er indeni, ud over mig.
Og nu dig.
Husker du, da de drillede mig i skolen?
Du var der altid.
Du sloges med dem alle for at beskytte mig.
Og du fik skældud af mor
for dit snavsede tøj og de blå mærker.
Og nu igen.
Den graffiti var ikke mod dig.
Det var den ikke.
Hvorfor taler du til ham, som om han kan høre dig?
VÆRELSE 106
Vær fornuftig, og tag tilbage til Madrid.
Elsker du din bror, er det det bedste for ham.
For ham og os allesammen.
ANDRÉS MORON
Den bedste tartar, jeg nogensinde har fået.
Angående aftalen…
Rolig, Andrés. Det kommer vi til. Kunne din kone lide bilen?
Hun er vild med den. Tak, Victor.
Angående Emilio Solana…
-Hej, hvordan går det? -Fint.
Sikker?
Er du virkelig okay?
-Jeg bør nok ikke rejse. -Alba, hør nu.
Toño klarer den.
Du hørte lægerne. Miriam tager sig af ham.
-Ja, men bliver jeg… -Nej, Alba. Vi kan ikke blive!
Du må væk herfra. Det er bedst for dig, forstår du det?
Det sårer dig bare mere at blive.
Vi må rejse.
Bruno.
Hør efter, Bruno! Lad mig tale ud.
-Helst ikke. -Fuck.
-Skrider du? -Ønsker I ikke alle det?
-Hvad mener du? -Tag ikke pis på mig.
Det er meget tydeligt. Jeg har intet at sige til dig.
-Ikke? Se dig lige. -Hvordan bør jeg se ud?
Pis, hør nu efter. Det er mig!
Jeg har undskyldt tusinde gange. Hvad skal jeg sige?
Sig, jeg ikke voldtog hende.
Du vil ikke høre sandheden.
Du vil høre, at du ikke deltog.
-Sådan var det ikke, Bruno. -Du lyver.
Jeg blev også overrasket, da du kom og ville være med.
Det var ikke din skyld, Bruno. Det var ikke din skyld.
Du var helt væk, okay?
Og det var mørkt. Du genkendte ikke Alba…
-Nej! -Det gjorde du ikke. Indse det!
-Jeg er ikke voldtægtsmand! -Er jeg det? Voldtager jeg kvinder?
-Det gjorde du! I voldtog hende! -Nej, Bruno!
Få det ind i hovedet. Hun var med på den!
Alba var lige så fuld som os, og vi besluttede alle at gøre det. Sammen.
Fordi vi ville more os. Fuck!
Det er sgu sandheden, selvom den gør ondt.
Pis, mand, du er jo min bror, okay?
Jeg vil ikke se dig sådan. Jeg ved ikke, hvordan jeg fikser det.
Forsvind.
-Bruno, hør på mig. -Skrid.
-Skrid! -Bruno.
-Skrid! Ud! -Hør nu, Bruno!
LYKKE ER IKKE EN DESTINATION, DET ER EN LIVSSTIL
Giv mig din rygsæk.
Klart.
Jeg giver jer fred.
Vi ses.
Jeg hører, din bror er okay.
Tja…
Han kommer sig. Han er over det værste.
Har du det okay med at rejse?
Sagde du det, du var nødt til, til politiet?
Ja, kunne gå, men jeg skal blive i nærheden.
Hvad med efterforskningen?
De finder de fyre.
Undskyld.
Jeg skulle ikke have efterladt dig alene.
Bego.
Jeg føler mig skyldig i alt det…
Hør på mig. Der er intet at tilgive dig for. Intet
Okay?
Kom her.
Lov mig, du ringer hver dag.
Det gør jeg.
Husk, jeg kan være meget irriterende.
Og du er ikke alene.
Jeg lader dig aldrig falde.
-Vi ses. -Vi ses.
EN MÅNED SENERE
-Klar? -Gør det.
Kom så.
Her.
Hov, hov! Stop, stop.
Alba.
Er du okay?
-Slip mig. -Hvad er der?
Jeg tabte hovedet. Lad mig være.
Gå i bad.
Det er ikke din dag.
-Alt gør ondt, selv mine øjenvipper. -Jeg ved, hvad du mener.
Alba.
-Jeg spurgte, hvordan dine rutiner går. -Fint.
-Følger du et skema? -Ja.
Hvordan går det med boksetimerne?
Jeg fik et angstanfald i morges.
Jeg var alene, og…
Jeg måtte gå, så kom der to piger. Jeg kunne ikke gå ind igen.
Det er normalt.
Kroppen er i alarmberedskab.
Du skaber en række neurale forbindelser,
der har med den aften at gøre, men det skal nok gå.
Hvordan går det med Bruno?
Fint.
Taler I sammen?
Naturligvis.
Taler I om den aften?
-Nej. -Hvorfor ikke?
Jeg ved ikke, det er…
Det er, som om det var værre for ham end for mig.
Hvordan det?
Han ser ud til at føle sig skyldig eller…
Jeg ved det ikke.
Skyldig i ikke at have beskyttet dig?
I den slags situationer kan offerets partner
selv få et traume.
Ud over Bruno
har du din bror og din ven Bego.
Brug dem.
De er ikke her.
Og hvis du tager tilbage til din by?
Undskyld.
Jeg kan ikke.
Tag den.
Hallo?
Pis, gutter! Se, hvem der er her.
Tak.
Hvem var det?
Alba, Hvem var det?
Hvad er der sket?
Hvad?
-Alba. -De…
De fandt…
…nogle lig i en bil i havet.
Det kan være dem, der voldtog mig. Jeg skal identificere dem.
Jeg kan ikke tage tilbage, Bruno.
Det kan jeg ikke.
Hør, Alba.
Alba.
Bare rolig.
Vi tager dertil og gør det, vi skal, og så tilbage.
Det lover jeg.
Vi behøver mere kød til hovedretterne.
Og nogle desserter. Vores menu er alt for tynd.
Hvor mange reservationer i dag?
Ingen.
Og i morgen?
Én.
Efter de store investeringer i stedet forstår jeg ikke,
-hvorfor der ikke er nyt om tilladelsen. -Bare rolig.
Jeg talte med Emilio Solana i byplanafdelingen,
og han siger, tilladelsen kommer på næste møde.
Den har vi hørt før.
Jeg ved, I er venner, men han kører os i ring.
Toni, du ved, den slags sker.
-Fortalte han min far… -Jacobo.
Toni har ret. Der må være sket noget.
Emilio har samarbejdet med os før.
Men jeg tror ikke, det er et problem.
Hvis I er enige, taler jeg med ham.
-Det klarer jeg. -Nemlig, Mercedes.
Jeg vil gerne prøve.
Min søn Rubén er hans datters forlovede.
Men … hvis I ikke er enige…
Jo, fint. Det er nok fint. Ja.
Nå, hvis vi alle er enige…
Mødet er slut.
Skal vi spise frokost?
-Fint. -Vi tager på Arturo's.
Okay, jeg ringer til dem.
Har du taget timer i manipulation, eller er det medfødt, uden vi vidste det?
-Undervurdér ikke min ro, Iván. -I lige måde.
Jacobo.
Hvorfor kom Rubén ikke til mødet?
Ingen anelse.
-Hvad er der? -Ingenting.
Der er ingenting galt med dig.
Efter to måneder i Libanon er du som en statue.
-Vi har en fest foran os. -Jeg ved ikke. Jeg er svimmel.
-Af at være på vandet igen. -Vær ikke så pivet.
Tag en drink. Hyg dig. Fuck. Se dig omkring.
Bliv ikke svimmel!
Hvad er det? En advarsel?
Kan du lide det?
Kan du lide det, røvhul?
Kan du lide det, dit svin?
Hvad er der galt?
Miriam må have taget et kæmpelån for at åbne restauranten.
Kom.
Hvordan går det, skattepige?
Fint.
-Jeg glædede mig til at se dig. -I lige måde. Du er så flot i den kjole.
-Er du sikker på, det var et uheld? -Det sværger jeg.
De blev nervøse
og må have miste kontrollen.
Frygteligt.
Vi ville plante falske beviser og få dem anklaget.
Men vores mand måtte tilpasse sig.
Da han skubbede bilen ud over kanten, var de allerede døde.
-Det gør det ikke mindre frygteligt. -Nej.
DNA-prøven vil frikende dem. Politiet vil efterforske det.
-Hvad var pointen med det? -Tænk ikke på det.
Din svigerfar fjernede alle løse ender.
Det var altså sådan.
Da han sagde, han ville ordne det…
…mente han dig.
-Overrasker det dig? -Nej.
Men fra nu af, styrer jeg slagets gang.
Magt arves ikke…
…men fortjenes.
Eloy,
jeg har videoer af dig, der kan sende dig i fængsel.
Sådan. Træk vejret.
Træk vejret!
Giv slip!
Hvor længe bliver I?
-Vi rejser snart igen, ikke? -Jo, så hurtigt som muligt.
Har I intet at sige om restauranten?
Den er skøn.
-Rigtig fin. -Den er …smagfuld.
Meget højtidelig.
På den gode måde.
Ja, ikke? Jeg foretrækker baren.
Her skal man dulle sig op. Der kender man alle. Folk snakker.
Vi må sælge den, Toño. Det må du snart acceptere.
Så kører vi igen.
Alba, Luisito fortalte, du vil hjælpe ham med kostumet.
-Ja, jeg laver noget. -Det bliver sikkert godt.
GOD MAD? VI HOLDER ØJE MED JER.
Bare ikke et insekt.
Sidste år var han en hveps, og en pige sprayede insektgift på ham.
-Noget galt? -Hvad?
Ikke noget. En klassekammerat, der…
-Du kan ikke tage den fra ham. -Hvad?
Vores forældre ejede baren. Toño og jeg voksede op i den.
Hele byen voksede op i den bar.
Børn legede gemmer der, ikke?
Bruno var en klog lille en. Han gemte sig bag baren.
-Husker du den aften, Toño? -Han faldt i søvn, og jeg lukkede.
-Hele aftenen… -Du kan ikke tage den fra ham.
Det er ikke tidspunktet, Alba.
SKJULT NUMMER EFTER POLITIET TAGER I TIL MADRID.
Hvad er det, Miriam?
VELBEKOMME.
Couscous, Toño.
Alba.
Er du okay, Alba?
Alba.
Hvordan gik det?
Det ved jeg ikke. Det kan være dem, men det er…
Jeg så ingen tatoveringer, og ligene var uformelige og opsvulmede.
Det er okay. Det er forbi.
Alba, vi mangler at tjekke DNA-profilerne
for de fire lig i forhold til det, vi fandt i dig.
Men hvil dig nu, okay?
Så ser du deres tøj og ting senere. Måske genkender du noget.
Vi ringer om et par dage.
-Tak, fordi du kom, César. -Det var så lidt.
Tak Giner.
Du er meget stærk.
Jeg kan ikke, Bruno. Jeg kan ikke klare mere.
Pis.
Kommer!
Jeg kommer.
Goddag, far.
-Hvorfor låser du dig inde? -Fordi vi aftale, det var mit sted.
Hvad er det for noget pis med, at du er sygemeldt med stress?
Troede du ikke, jeg opdagede det?
-Det er bare… -Du er officer!
En Roig!
Vi gør ikke den slags pis.
-Hør, far… -Ryd op i den svinesti.
I morgen tidlig anmoder du om at vende tilbage til din post.
Og lås ikke døren igen.
Du bør passe på med, hvad du siger til bestyrelsen.
Du vil ikke have folk imod dig.
Hvilke folk?
Men jeg må indrømme, jeg kan lide din nye stil.
Det er meget sexet.
Rør mig ikke.
Drop facaden. Den behøver du ikke her.
-Jeg bad dig holde fingrene væk! -Du kan lide det. Det ved jeg.
Hvordan ved du det,
når du aldrig har spurgt mig?
Hvad er der med dig?
Jeg vil holde facaden udadtil.
Men fra nu af skal du holde dig langt væk fra mig.
Mercedes, jeg ved ikke, hvad fanden du har gang i,
men du skal ikke tage pis på mig.
-Hvad er der med dig, Bruno? -Ingenting.
Du er ikke den samme som før.
Hvad er der? Du ved, du kan fortælle mig alt.
Jeg…
Jeg var en af dem.
Da Alba blev voldtaget.
Jeg husker det ikke … men de siger, jeg var der.
Hvordan kunne jeg gøre det?
Jeg ville hellere dø end lade der ske Alba noget.
Tænk, at jeg…
Tænk, at jeg var der.
Jeg ville begå selvmord!
Rolig. Så, så.
Slap af.
Du drømte. Hvad er der?
-Det er slut. -Ingenting.
Er du okay?
-Godmorgen. -Godmorgen.
-Du er i godt humør. -Jeg gør, hvad jeg kan.
-Hvor er far? -Han spiser morgenmad ude.
Morede du dig i går?
I går?
Bestyrelsesmødet. Du kom ikke. Du havde vel en god grund.
Mødet. Det glemte jeg.
Din fætter Jacobo glemte det ikke.
Ja.
Rubén, der vil ske mange ting i løbet af de kommende uger.
Du skal hjælpe mig og stå ved min side.
Klart. Naturligvis, mor.
-Du må vinde bestyrelsens tillid. -Skide bestyrelse. Hvorfor?
Du skal drive alt det her, ellers gør din fætter det.
-Jacobo er en nar. -En nar, der kommer til møderne.
Okay. Jeg tager slips på og kommer til møderne.
Og Sandra?
Sandra? Hvad med Sandra?
Hun er vild med mig.
Ligesom pigerne i går.
Hvem?
Jeg er ikke dum. Pas på den pige.
Hvordan går det i Madrid?
Dårligt.
Jeg ved ikke. Småting overvælder mig. Det er svært at fokusere på noget.
Jeg tænker konstant på den aften.
-Hvis jeg ikke var gået… -Bego.
Lad det nu ligge.
I dag finder jeg ud af, hvem de var.
-Mercedes? -Emilio.
Rubén inviterede Sandra på middag i aften.
Du ringer ikke for at sige det.
Jeg vil mødes med dig. Bare os to.
Ikke for noget, men jeg mødes kun med din svoger Iván.
Emilio?
Den bedste tartar, jeg nogensinde har fået.
-Angående aftalen… -Rolig, Andrés.
Det kommer vi til. Kunne din kone lide bilen?
Hun er vild med den. Tak, Victor. Vedrørende Emilio Solana…
-Hej, Alba. -Ja?
Kom forbi stationen, så snart du kan. Vi må tale med dig om DNA-prøverne.
-Handler det om prøverne? -Ja.
-Er de klar? -Kom forbi.
Nå? Sig det.
Vi kunne ikke sammenligne prøverne.
-Hvad? -Vi burde have dine prøver.
Jeg ved ikke, hvad der er sket. Der er sket en fejl.
En fejl?
-En fejl? Hvordan… -Vi finder ud af det, okay?
-Jeg er i gang. -Du er i gang?
-Alba. -Du er i gang.
De kan ikke gøre mere, Alba.
-Ender det aldrig? -Hør, Alba…
-Lad mig være. -Jeg kan ikke gå fra dig sådan.
-Jeg kommer ikke i aften. -Kun tid til superkæresten nu?
Jeg kan ikke. Jeg er sammen med Sandra, ellers skærer min mor mine nosser af.
-Hold kæft med det fis, fætter. -Jeg er på røven. I kan feste, ikke?
-Ikke i aften, venner. -Hvad mener du?
Jeg har ikke lyst.
Vent lige lidt.
Forklar "har ikke lyst"?
-Jeg har ikke lyst. Det er alt. -Hvorfor ikke det?
Når de sender dig til Libanon, vil du huske dine ven…
Jacobo, jeg sagde nej, okay?
Fint, Hugo er chef i aften, okay?
-Han vælger pigen… -For fanden! Jeg sagde nej!
Hvad fanden foregår her?
Er det kun mig, der har det dårligt?
-Hvad mener du? -Pis.
Det vi gjorde ved Brunos kæreste var forkert.
-Du hyggede dig sgu gevaldigt. -Nej.
-Hun længtes efter… -Hun sagde ingenting!
-Hvad? -Hun sagde ingenting. Intet.
Ja, hun var distrah…
-Fordi du bedøvede hende. -Det gjorde vi!
Soldat eller tøsedreng?
-Tøsedreng? Hvad fanden siger du? -Hugo! Stop så!
-Hvad sker der, når vi ser hende? -Hun ved ikke, det var os. Hun kan ikke…
-Og får hun hukommelsen igen? -Ting sker.
-Sker? -Det gør de.
Knepper en fyr tre piger, er han en helt.
-Hvorfor ikke omvendt? -Hvad siger vi? Vent.
Jeg er forbløffet, når jeg ser videoen.
Hør nu! Vi sagde, vi ville slette dem.
-Jeg vil have den. Hvorfor slette den? -Fordi jeg siger det.
Færdig.
-Hugo. -Hvor skal du hen?
Pis, Hugo, grubl nu ikke så meget. Slap af!
-Nogle tøser elsker det her, mand! -Vær ikke en tøsedreng!
Vi må holde øje med ham.
Tror du, han vil snakke? Nej. Faren er militærmand.
For en sikkerheds skyld.
-Tak, fordi du kom, klogesen. -Hvor er hun?
Hun er derinde.
Hvad er der sket?
DNA-prøverne er forsvundet, Bego. De kunne ikke tjekke dem med fyrenes.
-Hvordan forsvundet? -Det ved jeg ikke.
Jeg fatter det ikke.
Jeg kunne ikke se en tatovering. Det er meget sært.
Vent. Fortæl om det.
Jeg kunne ikke genkende ligene.
Den skide tatovering, Bego. Den skulle jeg bare se.
Jeg må bevise, at det ikke bare er fantasi.
Og nu er prøverne væk.
Og jeg skal blive her nu.
Jeg kvæles.
Det er okay, hvis du er forvirret.
Det er normalt.
Hvad, hvis jeg intet husker?
Hvis jeg aldrig finder sandheden?
Derfor har vi politiet.
Lige nu skal du prøve at få dit liv tilbage.
Komme videre. Gøre ting, der gør dig glad.
Gå ud med mig. Knep din kæreste.
Det må være skidesvært, men du er nødt til at prøve.
Du er nødt til at prøve.
Hvor var du? Jeg ringede…
-Knep hende, fætter. Gør det! -Hugo, hold hende.
Du kan jo godt lide det, ikke?
Det er min tur.
Du kan jo godt lide det, ikke?
JEG FORTJENER IKKE TILGIVELSE. SANDHEDEN VIL MÅSKE HJÆLPE DIG.
BESKED SENDT
-Bruno er her. -Hvad skal det sige?
-Han skrev til mig. -Hvad skrev han?
At vi skal lade ham og Alba være.
-Okay. Vi ringer til Eloy. -Tag dig ikke af Bruno.
-Tænk hellere på Hugo. -Ja. Bruno er ligegyldig.
Hvad, hvis han får hukommelsen igen?
Han tror, han kneppede en tøs, der var hans kæreste.
Han kom og faldt sammen som en sæk kartofler.
Så ved han, vi løj om, at han kneppede hende.
Vi skal sgu først tage os af det, når han vil anmelde os.
-Er du færdig? -Nej!
Glem Bruno.
Han var så smadret.
Han fik det samme, som vi gav Alba, for at slippe for ham.
Har du glemt det?
Så han kan ikke huske noget.
Hverken i dag eller i morgen eller om en måned eller hundrede år.
Så slap af.
-Tag dig af Hugo. -"Tag dig af Hugo."
Det havde vi virkelig brug for.
Ja.
-Jeg går i bad, okay? -Okay.
Bruno.
Bruno!
Ja?
Laver du ikke en af dine retter?
Din pesto pasta er så lækker.
Okay.
BEGO: DET SKAL NOK GÅ ALTSAMMEN.
UNDSKYLD. JEG FORTJENER IKKE TILGIVELSE.
-Knep hende, fætter. Knep hende! -Kan du lide det?
Du ved, jeg er her for dig, ikke?
-Mener du det? -Klart.
Vidste du, hvem der gjorde, hvad ville du så gøre?
Hvad fanden laver du? Kom med stativet igen!
Når jeg er opdateret, har Iván fundet en måde at få mig ud på.
-Hvorfor skal jeg støtte dig? -Du er klog.
Kan testamentet bestrides?
Ja da. På mange måder.
Rubén…
Hvad? Forstår du ikke et nej, eller hvad?
Hvad laver du?
Jeg sagde nej, Rubén.
Det er umuligt! Det ville jeg aldrig gøre!
Bruno, jeg så dig sgu i videoen! Jeg så dig i videoen!
Hjælp! Hjælp mig!
Er du okay? Gjorde idioten dig noget?
Tænk på alt det, der er sket. Graffitien, de døde drenge, forsvundne DNA-prøver.
De holder øje med os.
Pis, glem det, der er sket! Det kan ikke ordnes nu.
Skal nogen bøde for det, bliver det os to.
Tekster af: Pia C. Hvid
Hvis du husker noget, så sig det til mig.