ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
G. Víctor, ako smijem, nosim vam doručak.
NEPOZNAT BROJ
Stavi led na ranu i smiri se.
Tko je to?
Odete li ti ili tvoja djevojka u Civilnu gardu, ubit ćemo vas.
Vas dvoje, tvoju tetu Claru i Albinu obitelj, čak i njenog nećaka.
-Ako je ovo šala, nije smiješno! -Ovo nije šala.
Imate jednu opciju. Vratite se u Madrid. Zaboravite što se dogodilo.
-Slušaj me , šupčino… -Povedi svoju curu i otiđite.
Tirso.
-Kako je Toño? -Još je na intenzivnoj.
A kako si ti?
Vidio sam bar. Očistit ću ga ako želite.
-Cijenila bih to. -Da, hvala.
Idem zapaliti.
Samo bi seronja to učinio nakon svega.
-Ne želim razgovarati o tome. -Naravno.
Ali hvala što si došao.
-Toñu si jako drag. -I on je meni.
Žao mi je što sam ono rekao.
Baš sam idiot.
Ponio sam se kao sebični kreten.
Žao mi je.
Ne želim te izgubiti, makar bili samo prijatelji.
Uostalom, Bruno nije loš.
Nije dobar kao ja.
Ozbiljan sam.
Samo želim najbolje za tebe.
I ne brini se, Toño će se izvući.
Ako išta, taj je tvrdoglav.
-Vrlo. -Vrlo.
Dobro onda. Idem po boju.
Tirso.
Hvala na svemu.
Rekao sam vam da ćemo tulumariti u Alicanteu.
Dobar provod, ali u tri nam se grada nije posrećilo.
-Da, sranje. -Hoćemo li u Murciju?
Ne u Murciju. Umoran sam. Želim ići kući.
Mogu ja voziti ako želiš.
-Da, on može voziti. -Jebote. Ova je cesta baš usrana.
Alicante je sjajan. Rekao sam ti.
-Je li ovaj čuo za sigurnosni razmak? -Što to radi? Zar je lud?
-Ubrzaj! Za petama nam je! -Sranje!
-Ovaj će nas pizdun ubiti! -Požuri! Brže!
Jebote!
-Stigli su rezultati testiranja. -Poručnice.
Lokalna je policija pronašla mobitel na mjestu napada.
Dobro. Rekli su da moramo pričekati, ali…
-Je li se odmorio? -Da, sad je miran.
-Poručnice. -Bruno.
-Ima li novosti? -Ne.
Zvala sam te sinoć.
Da, žao mi je. Samo…
Zaspao sam. Vratio bih se, ali…
Poručnica nam mora nešto reći.
Dobili smo rezultate DNK testiranja.
Nađeni su uzorci sjemena četiriju osoba.
Molim?
-Četiriju? -Pronašli smo mobitel kraj mjesta zločina.
Pripada jednom dečku koji vas je gnjavio u pubu.
Alba, snimali su vas cijelu noć. Bili su opsjednuti vama.
Jesu li onda oni krivi?
Imali su WhatsApp grupu u kojoj su pokazali svoje namjere.
Razdvojili su se i dopisivali se.
Želim vidjeti snimku.
-Nema potrebe. Ne, to je dokaz. -Molim vas.
Dokaz je. Ne možeš je vidjeti.
Jesu li onda oni našarali grafit na baru?
Kako su znali da mi je Toño brat? Mislim, ne… Ne razumijem.
Kad ćete ih uhititi?
Trenutačno ih pokušavamo pronaći.
Obavještavat ću vas.
IZLAZ
Bok.
Moj otac izražava sućut. Nije mogao doći, ali bit će na pogrebu.
-Hvala, Hugo. -Hvala, dušo.
-Eloy… -Čekajte.
Kako da se ne brinem?
Samo si ih trebao preplašiti.
Riješi to.
Molim vas, Jacobo, Rubéne, pođite sa mnom.
-Sigurno si dobro? -Sigurno.
Izgledaš sjajno u toj haljini.
-Ne možeš se kontrolirati? Jebote. -Ne diraj me, šupčino.
Prokleta kuja.
Da. Ovamo.
Hej! Stvarno ti se sviđa, zar ne?
Alba! Alba, dušo, što je bilo?
-Čekaj. Javni bilježnik treba ostati. -Zašto? Odradio je svoje.
Ne razumijem.
Čudno je što je izmijenio oporuku u zadnji čas.
Bio je tvrdoglav.
Nije izmijenio oporuku 40 godina, a sad ovo.
-Čudno, zar ne? -Smirimo se.
Čak i da Mercedes naslijedi dionice, ništa se ne mora promijeniti.
Što to?
Tatina velikodušnost ne znači da mi više ne vodimo ovu tvrtku.
Ne živciraj se, Iváne.
U to nema sumnje, Iváne.
Povremeno ćeš ostvariti dobit koja ti pripada.
To je rasprava za sljedeći sastanak odbora, zar ne?
Misliš da si jako pametna, zar ne?
Teta Mercedes ima pravo.
Ljudi su došli izraziti sućut.
-Kasnije ćemo o ovome. -Nema potrebe.
Tata!
Čini se kao da se djed šali s nama, zar ne?
Pretvarajmo se da smo bliski.
Čekaj, Mercedes.
Ovo je dio njegove oporuke.
Nikad nije volio tu sliku.
Ali nikad je se nije riješio.
Samo Víctor zna
što je unutra, uz mene.
A sad i tebe.
Sjećaš li se kad su me zadirkivali u školi?
Uvijek si bio tu.
Svađao si se sa svima da bi me zaštitio.
Povrh svega, trpio si i mamine prodike
jer si došao kući uprljan i izubijan.
A sad opet.
Taj grafit nije bio za tebe, Toño.
Nije.
Zašto razgovaraš s njim kao da te čuje?
SOBA
Urazumi se i vrati se u Madrid.
Ako ga voliš, to je najbolje za njega.
Za njega i za sve nas.
Najbolji tatarski biftek koji sam jeo.
-Naš dogovor… -Opusti se, Andrés.
Polako. Je li se tvojoj ženi svidio auto?
Luda je za njim. Hvala, Víctore.
Što se tiče Emilija Solane…
-Hej, kako si? -Dobro.
Sigurno?
Zaista si dobro?
Ne bih trebala otići.
Alba, hej.
Alba, Toño je dobro.
Čula si liječnike. I Miriam je uz njega.
-Ali ako ostanem… -Alba, ne možemo ostati!
Moraš otići odavde. To je najbolje za tebe, razumiješ?
Ostaneš li, samo ćeš patiti.
Moramo ići.
Bruno.
Slušaj, Bruno! Saslušaj me, molim te.
-Bolje da te ne slušam. -Jebote.
-Bježiš? -Zar to svi ne želite?
-O čemu ti? -Ne zajebavaj se sa mnom.
Sve je jasno. Nemam ti više što reći.
-Ne? Pogledaj se. -Kakav bih trebao biti?
Sranje, samo slušaj. Poslušaj me. Ja sam.
Ispričao sam se tisuću puta. Što drugo?
Reci da je nisam silovao.
Ne želiš znati istinu.
Želiš čuti da se nisi pridružio.
-Nije bilo tako, Bruno. -Lažeš!
I ja sam se iznenadio kad si se pojavio i htio nam se pridružiti.
Nisi ti kriv, Bruno. Nisi ti kriv.
Bio si jako pijan.
I bilo je mračno. Nisi ni prepoznao Albu…
-Ne! -Nisi. Prihvati to!
Ja nisam silovatelj!
A ja jesam? Misliš da silujem žene?
-Ali jesi! Svi ste je silovali! -Nismo.
Utuvi si to u glavu. Pristala je na to.
Alba je bila razbijena kao i mi i zajedno smo se odlučili ljubiti.
Htjeli smo se dobro provesti. Jebote!
To je bolna istina.
Sranje, ti si mi brat.
Ne želim te gledati ovakvoga. Ne znam kako to ispraviti.
Odlazi.
-Bruno, saslušaj me. -Izlazi.
-Van! -Bruno.
-Odlazi! Van! -Hej, Bruno. Hej!
SREĆA NIJE ODREDIŠTE NEGO NAČIN ŽIVOTA
Daj mi ruksak.
Naravno.
Ostavit ću vas.
Bok.
Čujem da je tvoj brat dobro.
Da, pa…
oporavlja se, ali izvan opasnosti je.
Želiš otići?
Jesi li Civilnoj gardi rekla sve?
Da, rekli su da mogu ići, ali ne daleko.
A istraga?
Traže one dečke.
Žao mi je.
Nisam te trebala ostaviti samu.
Bego.
-Osjećam se krivom za sve što… -Slušaj me.
Nemam ti što oprostiti.
Ništa.
Dobro?
Dođi.
Obećaj mi da ćeš me zvati svaki dan.
Hoću.
Zapamti, znam biti vrlo naporna.
I nisi sama.
Neću te pustiti.
-Bok. -Bok.
JEDAN MJESEC KASNIJE
-Idemo? -Hajde.
Počni.
Hajde.
Ovamo.
Hej! Stani. Alba.
Jesi li dobro?
-Pusti me. -Što je?
Zanijela sam se. Pusti me.
Idi pod tuš.
Nije tvoj dan.
-Sve me boli, čak i trepavice. -Znam kako ti je.
Alba.
-Pitao sam kako stojiš s rutinama. -Dobro.
-Držiš li se rasporeda? -Da.
Kako ti je na treninzima boksa?
Jutros sam imala napad panike.
Bila sam sama i…
morala sam ići, ali došle su dvije cure. Nisam mogla natrag.
To je normalno.
Tijelo ti je na oprezu.
Tvoj mozak stvara veze između neurona
koje su povezane s tom noći, no sve će sjesti na svoje mjesto.
Kako ti je s Brunom?
Dobro.
Razgovarate li?
Da, naravno.
Razgovarate li o toj noći?
-Ne. -Zašto?
Ne znam, kao…
Kao da to podnosi teže nego ja.
U kojem smislu?
Čini se da se osjeća krivim ili…
Ne znam.
Krivim što te nije zaštitio?
Gle, u ovakvim situacijama partner žrtve
može razviti vlastitu traumu.
Osim Brune
imaš i brata, prijateljicu Bego.
Osloni se na njih.
Oni nisu ovdje.
A da se vratiš u svoj grad?
NE PRELAZITI
Žao mi je.
Ne mogu.
Javi se.
Halo?
Jebote. Vidite tko je došao.
Hvala.
Tko je to bio?
Alba, tko je zvao?
Što se dogodilo?
Što?
-Alba. -Našli…
Našli su…
tijela u autu u moru.
Možda su me oni silovali. Moram ih ići identificirati.
Ne mogu se vratiti, Bruno.
Ne mogu.
Alba. Hej, Alba.
Alba.
Bez brige.
Otići ćemo onamo, obaviti što moramo i vratiti se.
Obećavam ti.
Trebamo još mesa za glavna jela.
I neke slastice. Jelovnik je nepotpun.
Koliko danas imamo rezervacija?
Nula.
A sutra?
Jednu.
Ne razumijem kako, nakon toliko uloženog novca,
nema novosti o prenamjeni zemljišta.
Ne brini se.
Emilio Solana iz urbanističkog planiranja
kaže da će to odobriti na sljedećem sastanku.
To smo već čuli.
Znam da ste prijatelji, ali zavlači nas.
Ovakve se stvari događaju.
-Ako je rekao mom ocu… -Jacobo.
Toni ima pravo. Nešto se sigurno dogodilo.
Nije prvi put da Emilio surađuje s nama.
Ali svejedno. Mislim da ovo nije razlog za brigu.
Mogu ja razgovarati s njim.
-Pobrinut ću se ja za to. -Tako je, Mercedes.
Voljela bih pokušati.
Moj sin zaručen je za njegovu kćer.
Ali ako se ne slažete…
Naravno. Mislim da je to u redu. Da.
U redu, ako se svi slažemo…
Sastanak je gotov.
Pa? Hoćemo li na ručak?
-Naravno. -Idemo k Arturu.
Dobro. Nazvat ću ih.
Išla si na tečaj manipulacije ili je to vještina za koju nismo znali?
-Ne podcjenjuj moju smirenost. -Ni ti moju.
Jacobo.
Zašto Rubén nije došao?
Nemam pojma.
-Što je bilo? -Ništa.
Ništa. Ništa tebi nije.
Dva mjeseca u Libanonu, a sad si kao kip.
-Čeka nas tulum. -Ne znam, stari. Vrti mi se.
-Dugo nisam plovio. -Ne budi papak.
Popij nešto, uživaj. Pogledaj oko sebe.
Nemoj da ti se zavrti!
Što je to? Upozorenje?
Sviđa ti se?
Sviđa ti se, seronjo?
Sviđa li ti se, šupčino?
Sviđa li ti se, kurvin sine?
Što je tebi?
Sranje, Miriam je sigurno digla veliki kredit da otvori restoran.
Hajde.
Kako si, malena moja?
Dobro.
-Umirala sam od želje da te vidim. -I ja tebe.
Lijepa si u toj haljini.
Siguran si da je to bila nesreća?
Dajem ti riječ.
Postali su nervozni
i izgubili su kontrolu.
Strašno.
Htjeli smo im smjestiti, podmetnuti dokaze.
Ali naš se čovjek morao prilagoditi.
Kad je pogurao auto prema litici, već su bili mrtvi.
-To ne čini situaciju manje užasnom. -Znam.
DNK će ih osloboditi krivnje. Civilna garda nastavit će s istragom.
-Čemu sve ovo? -Ne razmišljaj o tome.
Tvoj je svekar sve sredio.
To je onda bilo to.
Kad je rekao da će sve riješiti,
mislio je na tebe.
-Iznenađuje li te to? -Ne.
Ali odsad sam ja ta koja donosi odluke.
Moć se ne nasljeđuje.
Ona se zasluži.
Eloy,
imam tvoje snimke zbog kojih bi sutra mogao završiti u zatvoru.
I ja tvoje.
Diši.
Tako. Diši.
Diši!
Pusti me!
Koliko dugo planirate ostati?
-Uskoro bismo se vratili u Madrid, zar ne? -Da, što prije.
Ni riječi o mom restoranu?
Sjajan je.
-Jako je lijep. -Elegantan je.
Vrlo svečan.
U dobrom smislu.
Zar ne? Ja više volim bar.
Ovdje moraš biti sređen. Ondje sve poznaješ, ljudi razgovaraju.
Moramo ga prodati. Prihvati to.
Evo nje opet.
Alba, Luisito mi je rekao da ćeš mu pomoći napraviti kostim.
-Da, napravit ću nešto. -Bit će odličan.
UKUSNO? PROMATRAMO TE.
Samo ne kukac.
Lani se maskirao u osu, a djevojčica ga je…
…pošpricala insekticidom.
-Nešto nije u redu? -Što?
Ma ništa. Kolega s faksa…
-Ne možeš mu ga oduzeti. -Što?
Bar je pripadao našim roditeljima. Odrasli smo tamo.
Cijeli je grad odrastao u tom baru.
Igrali su se skrivača, sjećaš se?
Bruno je bio pametan klinac. Dotrčao bi i sakrio se iza šanka.
-Toño, sjećaš li se te noći? -Zaspao je. Nisam znao i zatvorio sam.
-Cijelu noć… -Ne možeš mu ga oduzeti.
Sad nije pravi trenutak, Alba.
-Živjeli. -Živjeli.
Što je to, Miriam?
DOBAR TEK
Kus-kus, Toño.
Alba.
Alba, jesi li dobro?
Alba.
Kako je prošlo?
Ne znam, Bruno. Ne znam. Možda su oni, ali…
Nisam vidjela nikakve tetovaže, a tijela su im bezoblična i natečena…
U redu je. Gotovo je.
Alba, još moramo usporediti DNK profile
četiriju trupala s uzorcima koje smo pronašli u vama.
Sad se samo odmorite.
Onda pogledajte jesu li vam poznate njihova odjeća i stvari.
Nazvat ćemo vas za par dana.
-Hvala što si došao, Césare. -Nema na čemu.
Zahvalite se poručnici.
Jako si snažna.
Ne mogu to podnijeti, Bruno. Ne mogu.
Sranje.
Stižem!
Evo me.
Zdravo, oče.
-Zašto se zaključavaš? -Složili smo se da je ovo moj prostor.
Kakvo je to usrano bolovanje uzrokovano stresom?
Mislio si da neću saznati?
-Samo… -Ti si časnik!
Ti si Roig.
Mi ne izvodimo takva sranja.
-Čuj, tata. -Pospremi ovaj svinjac.
Ujutro ćeš podnijeti zahtjev za vraćanje u službu.
I više se ne zaključavaj.
Trebala bi paziti što govoriš pred odborom.
Ne želiš okrenuti ljude protiv sebe.
Koje ljude?
Iako, priznajem, sviđa mi se kakva si postala.
Jako je seksi.
Ne diraj me.
Prestani glumatati. Ne moraš ovdje.
-Miči ruke s mene! -Sviđa ti se to. Mene ne možeš zavarati.
Kako znaš da mi se sviđa
ako se nisi udostojio pitati me?
Što je tebi?
Pred drugima ćemo se praviti sretni.
Ali odsad te želim što dalje od sebe.
Mercedes, ne znam koji se vrag događa s tobom,
ali ne želiš se zajebavati sa mnom.
-Što ti je, Bruno? -Ništa.
Molim te, nisi isti otkako si se vratio.
Što je bilo? Možeš mi sve reći.
Ja…
Bio sam jedan od njih.
One noći kad je Alba silovana.
Ne sjećam se, ali rekli su mi da sam bio ondje.
Ne znam kako sam to mogao.
Radije bih umro nego dopustio da se išta dogodi Albi.
Pomisao da…
Da sam bio ondje.
Ubio bih se!
Hej. Polako.
Smiri se.
Sanjao si. Što je bilo?
-Gotovo je. -Ništa.
Jesi li dobro?
-Dobro jutro. -Dobro jutro.
-Vidim da si dobro raspoložen. -Trudim se.
-Gdje je tata? -Izišao je na doručak.
Zabavio si se jučer?
-Jučer? -Sastanak odbora. Nisi došao.
Sigurno si imao dobar razlog.
Sastanak. Smetnuo sam ga s uma.
Tvoj bratić Jacobo nije.
Da.
Rubéne, mnogo će se stvari odviti tijekom sljedećih tjedana.
Moraš mi pomoći, biti uz mene.
Naravno. Naravno, mama.
-Moraš zaslužiti povjerenje odbora. -Jebeni odbor. Zašto?
Želim da sve ovo vodiš. Ako nećeš, tvoj bratić hoće.
-Jacobo je kreten. -Ali dolazi na sastanke.
Dobro. Nosit ću kravatu i ići na sastanke.
Kako je Sandra?
Sandra? Što sa Sandrom?
Luda je za mnom.
Kao cure od jučer.
Tko?
Ne smatraj me budalom. Pobrini se za nju.
Kako ti je u Madridu?
Loše.
Ne znam. Sitnice me dotuku. Teško se usredotočim na bilo što.
Draga, stalno razmišljam o toj noći.
-Da te nisam pustila da odeš… -Bego.
Pusti to više.
Saznat ću tko su oni bili.
-Mercedes? -Emilio!
Rubén je pozvao Sandru na večeru.
Ne zoveš me samo zbog toga.
Želim te vidjeti. Samo nas dvoje.
Bez uvrede, Mercedes. Nalazim se samo s tvojim šogorom Ivánom.
Emilio!
Najbolji tatarski biftek koji sam jeo.
-Naš dogovor… -Opusti se, Andrés.
Polako. Je li se tvojoj ženi svidio auto?
Luda je za njim. Hvala, Víctore. Što se tiče Emilija Solane…
Alba. Dođite što prije. Moramo razgovarati o uzorcima DNK-a.
-Je li riječ o testovima? -Da.
-Gotovi su? -Dođite.
I? Recite mi.
Nismo mogli usporediti uzorke s vašima.
-Što? -Trebali smo ih imati, ali…
Ne znam što se dogodilo. Došlo je do pogreške.
Pogreška.
-Pogreška? Kako… -Alba , radimo na tome, u redu?
-Radim na tome. -Radite?
-Alba. -Radite na tome.
Alba, ne mogu učiniti više od toga.
-Ima li ovome kraja? -Gle, Alba…
-Pusti me na miru. -Ne mogu te ostaviti.
-Ne računajte na mene večeras. -Zauzet si svojom super curom?
Ne, ne mogu. Bit ću sa Sandrom ili će mi mama odrezati muda.
Ne zajebavaj me, bratiću.
Ja sam taj koji je najebao. Vi možete tulumariti.
-Ne večeras. -Kako to misliš?
Nisam raspoložen.
Čekaj malo.
Kako to misliš, neraspoložen?
-Ne ide mi se van. To je sve. -Zašto ne?
Kad te pošalju u Libanon, sjetit ćeš se svojih prijat…
Jacobo, rekao sam da ne idem.
U redu, Hugo je večeras glavni.
Odabrat će djevojku…
Jebote! Rekao sam ne!
Koji se kurac događa?
Samo se ja osjećam loše?
-Kako to misliš? -Sranje.
Ono što smo učinili Bruninoj curi nije bilo u redu.
-Jebeno si se proveo. -Ne.
-Željela je to… -Nije ništa rekla!
-Što? -Nije rekla ni riječi, Ništa.
Da, bila je ometena…
-Jer si je drogirao. -Mi smo!
Ti si vojnik ili pičkica?
-Pičkica? Koji kurac govoriš? -Hugo! Dosta!
-Što će se dogoditi kad je vidimo? -Ne zna tko je to učinio. Ne može…
-Što ako se sjeti svega? -Svašta se događa.
-Događa? -Da.
Ako tip poševi tri cure, on je frajer.
-Zašto ne obratno? -Što to govorimo? Čekaj.
Zadivljen sam kad gledam jebenu snimku.
Hej! Rekli smo da ćemo izbrisati snimke.
-Zašto bih je izbrisao? -Jer ja tako kažem.
Točka.
-Hugo. -Kamo ideš?
Sranje, Hugo, ne zamaraj se time. Opusti se!
-Neke cure to vole. -Ne budi papak!
Moramo pripaziti na njega.
Misliš da bi progovorio? Ne. Otac mu je u vojsci.
Za svaki slučaj.
-Hvala što si došla, pametnice. -Gdje je?
Unutra je.
Što se dogodilo?
Uzorci DNK-a su nestali, Bego.
Nisu ih mogli usporediti s tijelima.
-Kako to misliš, nestali? -Ne znam.
Ne znam. Ne razumijem.
Nisam vidjela ni tetovažu. Sve je tako čudno.
Čekaj. Pričaj mi o tome.
Nisam mogla prepoznati tijela.
Jebena tetovaža, Bego. Trebala sam je vidjeti.
Trebala sam dokaz da to nije samo u mojoj glavi.
I uzorci su nestali.
Sad moram ostati ovdje.
Gušim se.
Gle, u redu je ako si zbunjena.
To je normalno.
Što ako se ne sjetim ničega?
Ako ne saznam što je bilo?
Zato postoji Civilna garda.
Ti sad moraš nastaviti sa životom.
Idi dalje. Radi ono što te usrećuje.
Iziđi sa mnom. Poševi si dečka.
Mogu zamisliti koliko je to teško, ali pokušaj.
Moraš pokušati.
Gdje si bila? Zvao sam…
-Jebi je, bratiću. Hajde! -Hugo, drži je.
Sviđa ti se, zar ne? Sviđa ti se.
Moj je red.
Sviđa ti se, zar ne, kujo?
NE OČEKUJEM I NE ZASLUŽUJEM OPROST.
POMOĆI ĆE TI ŠTO ZNAŠ ISTINU.
PORUKA POSLANA
-Bruno je ovdje. -Kako to misliš, ovdje je?
-Javio mi se. -Što je rekao?
Da ih ostavimo na miru.
-Dobro. Moramo nazvati Eloya. -Ne brini se za Brunu.
-Moraš se brinuti za Huga. -Da. Ne brini se za Brunu.
Da? Osim ako mu se vrati sjećanje.
Kad se sjeti da smo mu jebali curu,
a on se pojavio i pao kao klada.
Kad shvati da smo lagali i rekli da je sudjelovao.
Tad se trebamo zabrinuti u slučaju da nas odluči prijaviti.
-Jesi li gotov? -Ne!
Zaboravi na Brunu.
Bio je razvaljen.
Dali smo mu ono što smo ubacili u Albino piće
da ga se riješimo.
Ne sjećaš se toga?
Ne može se sjetiti uza sve to.
Ni danas ni sutra, ni za mjesec dana ni sto godina.
Opusti se.
-Pobrini se za Huga. -Da, za Huga.
Tako nam je ovo trebalo.
Da.
-Idem se otuširati. -Dobro.
Bruno.
Bruno!
Da?
Zašto nam ne bi skuhao neki specijalitet?
Onu ukusnu tjesteninu s pesto umakom.
Dobro.
SVE ĆE BITI U REDU, VIDJET ĆEŠ.
ŽAO MI JE. NE OČEKUJEM OPROST.
-Jače, bratiću. Jače! -Sviđa ti se?
Znaš da možeš računati na mene?
-Stvarno to misliš? -Naravno.
Da znaš tko je kriv, što bi učinio?
Koji kurac radiš? Idi po stalak! Vrati jebeni stalak!
Dok se uhodam, Iván će već naći način da me izbaci.
-Zašto bih te podržao? -Jer si vrlo pametan.
Može li se oporuka ikako pobiti?
Naravno. Na mnogo načina.
Rubéne…
Što je? Ne prihvaćaš „ne“ kao odgovor?
Što radiš?
Rekla sam ne.
Nemoguće! Ne bih to učinio! Nisam…
Bruno, vidjela sam te na snimci!
Vidjela sam te!
Upomoć! Pomozite mi!
Jesi li dobro? Je li ti nešto učinio?
Razmisli o svemu.
Grafit, umrli dečki, nestali uzorci DNK-a.
Promatraju nas.
Sranje ,zaboravi što je bilo! Sad nema rješenja.
Ako će itko platiti za ovo, mi ćemo.
Prijevod titlova: Dinka Nikolaš
Ako se nečega sjetite, slobodno mi recite.