EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Herr Víctor, kan jag ta er frukost?
OKÄNT NUMMER
-Lägg på lite is och lugna dig. -Vem fan är det här?
Om du eller din flickvän går till polisen, dödar vi er.
Ni båda, din moster Clara och Albas familj, brorsonen inräknad.
-Om det här är ett skämt, är det inte kul. -Det är inget skämt.
Ni har ett alternativ. Återvänd till Madrid. Glöm allt som hänt.
-Hör på, skitstövel… -Ta med dig tjejen och stick.
Tirso.
-Hur mår Toño? -Han är kvar på intensiven.
Hur mår du?
Jag såg baren. Jag kan röja, om ni vill.
-Det vore snällt. -Ja, tack.
Jag går och röker.
Bara ett svin skulle göra så efter allt.
-Jag vill inte prata om det. -Okej.
Men tack för att du kom.
-Toño gillar dig. -Jag gillar honom.
Förlåt för det jag sa, Alba.
Jag är en idiot.
Jag betedde mig som en självisk skit. Jag ber om ursäkt.
Jag vill inte förlora dig, även om vi bara är vänner.
Dessutom är Bruno ingen dålig kille.
Inte lika bra som jag, förstås.
Jag menar det.
Jag vill bara ditt bästa.
Och var inte orolig. Toño klarar sig.
Han är så tjurskallig.
-Mycket. -Mycket.
Då så… Jag åker och fixar målarfärg.
Tirso.
Tack. För allt.
Sa jag inte att det skulle bli fest i Alicante?
Visst, bra nattliv, men tre städer och inga brudar.
-Ja, fan. -Ska vi försöka i Murcia?
-Inte Murcia. Jag är trött och vill hem. -Jag kan köra om du vill.
-Visst. Han kan köra. -Fan också. Vägen är så kass.
Alicante är så jävla sjyst. Jag sa ju det.
-Har han inte lärt sig att hålla avstånd? -Vad gör han? Är han galen?
-Gasa. Han kör på oss. -Fan!
-Den jäveln dödar oss! -Gasa! Fortare!
Helvete!
-Vi har provsvaren, inspektören. -Kommissarien.
Lokalpolisen hittade en mobil där offret överfölls.
Bra. De sa att vi måste vänta, men…
-Har han fått nån vila? -Ja, han är lugn nu.
-Kommissarien. -Bruno.
-Nåt nytt? -Nej.
-Jag försökte ringa i går kväll. -Ja, förlåt. Det var bara…
Jag somnade. Jag ville komma hit igen, men…
Kommissarien har nåt att berätta.
Vi har fått svar på dna-proverna.
Vi fann sperma från fyra individer.
Va?
-Från… Från fyra? -Vi hittade en mobil nära brottsplatsen.
Den tillhör en av killarna som besvärade dig på puben.
Det tycks ha filmat dig hela kvällen. De verkade besatta av dig.
Var det de som gjorde det?
De hade en WhatsApp-grupp där de skrev om sina avsikter.
De delade på sig och messade varann.
Jag vill se videon.
-Det behövs inte. Det är bevis. -Snälla.
Hon sa att den är bevis. Du får inte se den.
Var det de som klottrade på baren också?
Hur visste de att Toño är min bror? Jag förstår det inte.
-När ska ni gripa dem? -Just nu försöker vi lokalisera dem.
Vi håller er informerade.
Hej.
Pappa hälsar och beklagar sorgen.
Han är upptagen, men kommer på begravningen.
-Tack, Hugo. -Tack, vännen.
-Eloy… -Vänta.
Vadå "oroa dig inte"?
Du skulle bara skrämma dem.
Fixa det.
Killar. Jacobo, Rubén, kom med mig, tack.
-Säkert att du mår bra? -Ja.
Du är jättesnygg i den klänningen.
-Kan du inte behärska dig? Fan. -Rör mig inte, din skit.
Jävla hora.
Ja. Här.
Hallå! Du gillar det verkligen, eller hur?
Alba! Vad är det, älskling?
-Vänta. Notarien måste stanna. -Varför? Han har gjort sitt jobb.
Jag förstår inte.
Märkligt att ändra testamentet i sista minuten. Visst, Mariano?
Pappa var envis. Han ändrade inte testamentet på 40 år och nu det här.
-Konstigt, inte sant? -Lugn.
Även om Mercedes ärvde aktierna behöver saker inte förändras.
Vilka saker?
Pappas generositet mot dig betyder inte att vi inte styr företaget.
-Oroa dig inte, Iván. -Det är solklart, Iván.
Du kommer med jämna mellanrum att erhålla dina förtjänster.
Är inte det här ett ämne för nästa styrelsemöte?
Du tror att du är smart, inte sant?
Faster Mercedes har rätt.
Vi har gäster som vill framföra sina kondoleanser.
Vi tänker senare.
-Det behövs inte. -Pappa!
Det känns som ett av farfars skämt, inte sant?
Nu spelar vi den enade familjen.
Vänta, Mercedes.
Sista delen av testamentet.
Víctor ogillade den tavlan.
Men han behöll den.
Bara Víctor vet…
Visste vad som fanns i det, utöver mig.
Du också, nu.
Minns du när de retade mig i skolan?
Du hjälpte mig jämt.
Du slogs med alla för att skydda mig.
Inte bara det. Du tog emot mammas utskällningar,
när jag kom hem med smutsiga kläder och blåmärken.
Och nu igen.
Klottret var inte riktat mot dig. Det var det inte.
Varför pratar du som om han hör dig?
Var förnuftig nu och åk hem till Madrid.
Älskar du din bror, gör du det för hans skull.
För hans och allas skull.
Mitt livs godaste biff tartar.
-Angående vårt avtal… -Lugn, Andrés. Vi kommer till det.
-Gillade din fru bilen? -Hon är tokig i den. Tack, Víctor.
Vad gäller Emilio Solana…
-Du, hur mår du? -Bra.
Är det säkert?
Mår du bra?
-Jag borde nog inte åka. -Alba. Vänta.
Toño mår bra.
Läkarna sa ju det. Miriam tar hand om honom.
-Men om jag stannar… -Det kan vi inte!
Du måste bort härifrån. Förstår du inte att du behöver det?
Det gör mer ont att stanna.
Vi måste åka.
Bruno.
Vänta! Lyssna på mig! Låt mig prata.
-Helst inte. -Helvete.
-Sjappar du? -Är inte det vad alla vill?
-Vad menar du? -Jävlas inte med mig.
Det är uppenbart. Jag har inget att säga dig.
-Inte? Se på dig själv. -Hur kan jag det?
Fan, lyssna bara. Det är jag.
Jag har sagt tusen förlåt. Vad mer vill du?
Säg att jag inte våldtog henne.
Du vill inte veta.
Du vill höra att du inte deltog.
-Så var det inte. -Du ljuger.
Jag blev förvånad när du kom dit och sa att du ville vara med.
Men det var inte ditt fel. Det var inte ditt fel.
Du var skithög. Och det var mörkt. Du kände inte ens igen Alba.
-Nej! -Jo, acceptera det.
-Jag våldtar inte! -Jag, då? Skulle jag våldta kvinnor?
-Det gjorde du. Ni, allihop. -Nej!
Få in det i skallen. Hon var med på det.
Alba var lika hög som vi. Vi bestämde oss för att hångla allihop.
För att vi ville ha kul. Helvete!
Ibland gör sanningen ont.
Du är för helvete min… Du är min bror.
Jag vill inte se dig så här. Jag vet inte hur jag kan fixa det.
Gå.
-Lyssna nu. -Ut härifrån.
-Ut! -Bruno.
-Stick. Ut! -Vänta, Bruno.
LYCKA ÄR INGET MÅL DET ÄR EN LIVSSTIL
Ge mig ryggsäcken.
Okej.
Ni ska få vara ensamma. Hej då.
Jag hörde att din bror mår bra.
Ja, eller nja…
Han måste återhämta sig, men han överlever.
Känns det okej att åka?
Fick du sagt vad du behövde till polisen?
Ja, de sa att jag kunde åka, men inte för långt.
Och utredningen?
De försöker hitta killarna.
Förlåt.
Jag skulle inte ha lämnat dig ensam.
Bego.
-Jag känner mig skyldig för allt som… -Hör på.
Jag har inget att förlåta dig för. Inget.
Okej?
Kom hit.
Lova att du ringer varje dag.
Ja.
Och kom ihåg att jag kan vara jättetjatig.
Du är inte ensam.
Jag fångar dig jämt.
-Hej då. -Hej då.
EN MÅNAD SENARE
-Ska vi? -Gör det.
Sätt fart.
Kom igen.
Här.
Hallå! Sluta! Alba.
Mår du bra?
-Släpp. -Vad är det?
Jag glömde mig. Låt mig vara.
Gå och duscha.
Du har en dålig dag.
-Allt gör ont. Till och med ögonfransarna. -Jag vet precis.
Alba.
-Jag frågade hur det går med rutinerna? -Bra.
-Har du nåt schema? -Ja.
Hur går det med boxningen?
Jag fick panikångest i morse.
Jag var ensam och…
Jag måste bara ut. Då kom två tjejer. Jag kunde inte gå in igen.
Det är normalt.
Din kropp är på helspänn.
Hör här, du gör pyttesmå nervkopplingar
som har med den natten att göra, men det kommer att bli bra.
Hur går det med Bruno?
Bra.
Pratar ni?
Ja, naturligtvis.
Pratar ni om den natten?
-Nej. -Varför inte?
Vet inte. Det är som om det var värre för honom än för mig.
På vilket vis?
Som om han känner skuld eller…
Jag vet inte.
För att han inte kunde skydda dig?
Offrets partner kan utveckla ett eget trauma i såna här fall.
Utöver Bruno har du din bror och din vän Bego.
Luta dig mot dem.
De är inte här.
Om du åkte hem, då?
Förlåt.
Jag kan inte.
Svara.
Hej.
Fan. Kolla, vem som kommer.
Tack.
Vem var det?
Va? Vem var det?
Vad har hänt?
Va?
-Alba. -De…
De har hittat några döda personer i en bil i havet.
Det kan vara våldtäktsmännen. De bad mig identifiera dem.
Jag kan inte åka tillbaka.
Det kan jag inte.
Alba. Du.
Alba.
Bara lugn.
Vi åker och gör det vi måste, sen åker vi direkt hem.
Det lovar jag.
Vi behöver fler varmrätter med kött.
Och fler desserter. Menyn håller inte måttet.
Hur många bokningar i dag?
Inga.
Och i morgon?
En.
Det jag inte förstår, efter mina stora investeringar i resorten,
är att inget händer med stadsplanen.
Såja, lugn. Jag pratade med Emilio Solana på byggnadskontoret.
-Han sa att det godkänns vid nästa möte. -Det har vi hört förr.
Jag vet att ni är vänner, men han kör med oss.
Du vet hur sånt här funkar, Toni.
-Om han sa till pappa… -Jacobo.
Toni har rätt. Nåt måste ha hänt.
Det är inte Emilios första samarbete med oss.
Men ändå… Det här är bekymmersamt.
Jag kan prata med honom.
-Jag sköter det. -Just det, Mercedes.
Jag vill försöka.
Min son är förlovad med hans dotter.
Men… Om ni inte håller med…
Jo, visst. Det blir bra. Ja.
Då så, om alla är överens…
Mötet är avslutat.
Då så. Ska vi äta lunch?
-Ja. -Vi går till Arturos.
Okej, jag ringer dem.
Har du gått en manipulationskurs eller har du dolda, medfödda talanger?
-Underskatta inte mitt lugn. -Detsamma.
Jacobo.
Varför var inte Rubén på mötet?
Ingen aning.
-Vad är det? -Inget.
Inget. Det är inget med dig.
Efter två månader i Libanon är du som en staty.
-Festen väntar ju på oss. -Jag vet inte. Jag är yr.
-Jag har inte varit på havet på länge. -Var inte en sån mes.
Drick nåt. Ha kul. Se dig om, för fan.
Bli inte yr bara!
Vad betyder den? Varning för fara?
Gillar du det?
Gillar du det, ditt svin?
Gillar du det, skitstövel?
Gillar du det, din jävel?
Vad är det med dig?
Jäklar. Miriam måste ha tagit ett jättelån till den här restaurangen.
Kom.
Hur är det, gumman?
Bra.
-Jag har längtat efter dig. -Och jag efter dig.
Så fin du är.
-Är det säkert att det var en olycka? -Det lovar jag.
De blev nervösa och måste ha förlorat kontrollen.
Så hemskt.
Tanken var att sätta dit dem, placera ut falska bevis.
Men vår man blev tvungen att improvisera.
När han pressade bilen mot klippkanten var de redan döda.
-Det gör det inte mindre hemskt. -Jag vet.
Dna:t kommer att fria dem. Polisen fortsätter sin utredning.
-Vad tjänade det till? -Sluta tänka på det.
Din svärfar lämnade inget åt slumpen.
Var det därför?
När han sa att han skulle fixa allt….
Han menade dig.
-Är du förvånad? -Nej.
Men från och med nu får dina order av mig.
Man ärver inte makt.
Man förvärvar den.
Eloy…
Jag har videoklipp på dig som skulle skicka dig direkt i fängelse.
Detsamma.
Andas.
Så där ja. Andas.
Andas!
Släpp!
Hur länge stannar ni?
-Vi vill tillbaka till Madrid snart. -Ja, så fort det går.
Ska ni inte säga nåt om min restaurang?
Den är jättefin.
-Mycket fin. -Den är smakfull.
Mycket ståtlig.
På ett bra vis.
Eller hur? Jag föredrar baren.
Här måste man klä upp sig. Där snackar folk.
-Vi måste sälja. Det är bäst att inse det. -Nu börjas det igen.
Luisito sa att du skulle hjälpa honom med hans dräkt, Alba.
-Ja, jag hittar på nåt. -Det blir säkert jättebra.
GOTT? VI SER ER
Bara inte en insekt.
Förra året var han en geting och en flicka sprutade insektsgift på honom.
-Är nåt på tok? -Va?
Nej, inget. En kursare som…
-Du får inte ta den från honom. -Va?
Våra föräldrar öppnade baren. Vi två växte upp här.
Hela stan växte upp i den där baren.
Ungarna lekte kurragömma. Minns ni?
Bruno var smart. Han brukade gömma sig bakom bardisken.
-Minns du den där kvällen? -Han hade somnat. Jag stängde baren.
-Vi letade hela natt… -Det får du inte, Miriam.
Det här är inte rätt tillfälle.
OKÄNT NUMMER ÅK HEM TILL MADRID EFTER POLISEN
Vad är det, Miriam?
SMAKLIG MÅLTID
Couscous.
Alba.
Hur är det? Alba!
Hur gick det?
Jag vet inte. Det kan vara dem, men det är bara…
Jag såg inga tatueringar. Kropparna var formlösa och uppsvällda.
-Så ja. Det är klart nu. -Alba…
Vi måste fortfarande jämföra de dödas dna med proverna vi fann i dig.
Försök att vila lite nu, okej?
Se sen om du känner igen kläderna och deras tillhörigheter.
Vi ringer om några dar.
-Tack för att du följde med, César. -Ingen fara.
Tacka kommissarien.
Du är väldigt stark.
Jag klarar det inte. Jag klarar inte mer.
Fan.
Kommer!
Jag kommer.
Hej, pappa.
-Varför låser du om dig? -Vi sa ju att det här var mitt ställe.
Vad är det för smörja? Sjukskriven på grund av stress?
Skulle jag inte förstå?
-Det är bara… -Du är officer!
En Roig.
Vi håller inte på med sån skit.
-Hör här… -Städa upp svinstian.
I morgon bitti anhåller du om att få återgå till din post.
Och lås inte om dig igen.
Var försiktig med vad du säger till styrelsen.
Du vill inte ha de där emot dig.
Vilka "de där"?
Fast jag erkänner att jag gillar den du har blivit.
Det är mycket sexigt.
Rör mig inte.
Släpp fasaden. Den behövs inte här inne.
-Bort med händerna, sa jag! -Du gillar det. Du lurar inte mig.
Hur vet du att jag gillar det,
när du aldrig har frågat?
Vad är det med dig?
Jag spelar med utanför det här rummet.
Men från och med nu håller du dig långt ifrån mig.
Hör på… Jag vet inte vad fan det är med dig,
men våga inte jävlas med mig.
-Vad är det med dig? -Inget.
Snälla… Du är dig inte lik sen du kom tillbaka.
Vad är det? Du kan berätta allt för mig.
Jag…
Jag var en av dem.
Natten Alba blev våldtagen.
Jag minns inget, men de sa att jag var med.
Jag vet inte hur jag kunde.
Jag skulle hellre dö än låta nåt hända Alba.
Att tänka att jag…
Tanken på att jag var där.
Jag tar livet av mig!
Så ja. Bara lugn. Lugna dig.
Du drömde. Vad är det?
-Det är över nu. -Inget.
Mår du bra?
-God morgon. -God morgon.
-Du tycks vara på gott humör. -Jag gör vad jag kan.
-Var är pappa? -Han äter frukost ute.
Hade du kul i går?
I går?
Styrelsemötet. Du kom inte. Du hade dina skäl, antar jag.
-Mötet. Det glömde jag. -Din kusin Jacobo glömde det inte.
Jaha.
Det kommer att hända många saker de närmaste veckorna.
Jag behöver din hjälp, ditt stöd.
Visst. Självklart, mamma.
-Du måste få styrelsens förtroende. -Fan ta styrelsen. Varför?
Jag vill se dig leda allt. Annars tar din kusin över.
-Jacobo är en idiot. -En idiot som går på mötena.
Okej. Jag tar på slips och går på mötena.
Och Sandra?
Vad är det med Sandra?
Hon är tokig i mig.
Som tjejerna i går.
Vilka?
Jag är inte dum. Var rädd om den flickan.
Hur har du det i Madrid?
Hemskt.
Vet inte. Småsaker blir för mycket.
Jag kan inte fokusera på nåt.
Jag tänker hela tiden på den natten.
-Om jag inte hade låtit dig gå… -Bego.
Glöm det. Okej?
I dag får jag veta vilka de var.
-Mercedes? -Emilio.
Rubén bjöd hem Sandra på middag i kväll.
Det är inte därför du ringer.
Jag vill träffas. På tu man hand.
Ta inte illa upp. Jag träffar bara din svåger Iván.
Emilio?
Mitt livs bästa biff tartar.
-Angående vårt avtal… -Lugn, Andrés.
Vi kommer till det. Gillade din fru bilen?
Hon är tokig i den. Tack, Víctor. Vad gäller Emilio Solana…
-Hej, Alba. -Hallå?
Kom förbi stationen så fort du kan. Vi måste prata om dna-proverna.
-Gäller det testerna? -Ja.
-Har ni svaren? -Kom hit.
Okej. Berätta.
Vi kunde inte jämföra dem med dina prover än.
-Va? -Vi borde ha dem.
Jag vet inte vad som hände. Det måste ha blivit fel.
Ett fel.
-Ett fel? Hur… -Vi löser det här, okej?
-Jag jobbar på det. -Jobbar på det?
-Alba. -Jobbar på…
De kan inte göra mer, Alba.
-Tar det aldrig slut? -Hör här, Alba…
-Låt mig vara. -Inte när du mår så här.
-Räkna inte med mig i kväll. -Är det superflickvännen som gäller?
Nej, jag måste träffa Sandra annars skär morsan av mig kulorna.
-Sluta jävlas med mig. -Det är jag som är körd.
-Ni får ju festa. -Inte i kväll.
-Vad menar du? -Jag är inte på humör.
Vänta lite. Kan du förklara "inte på humör"?
-Jag känner bara inte för det. -Varför inte?
När de skickar dig till Libanon minns du dina vän…
Jag sa nej, okej?
Okej, i kväll är Hugo kung.
-Han får välja tjej… -Nej, för fan! Jag sa nej!
Vad fan är det här?
Mår bara jag dåligt?
-Vad menar du? -Fan.
Det vi gjorde mot Brunos tjej. Det var inte rätt.
-Nej, du hade jätteroligt. -Nej.
-Hon ville det så gärna… -Hon sa inget!
-Va? -Hon sa inte ett ord. Inget.
För att hon var distraher…
-För att du drogade henne. -Vi!
Är du soldat eller mes?
-Mes? Vad fan säger du? -Hugo! Sluta!
-Vad händer när vi träffar henne? -Hon vet inte vilka det var. Hon minns in…
-Och om hon börjar minnas? -Sånt händer.
-Händer? -Ja.
Om en kille knullar tre tjejer är han en king.
-Varför inte tvärtom? -Vad är det vi säger? Vänta.
-Jag förundras när jag ser videon. -Hördu! Vi sa att vi skulle radera den.
-Jag vill ha den. Varför radera den? -För att jag säger det.
Punkt slut.
-Hugo. -Vart ska du?
För helvete, Hugo. Tänk inte så mycket. Slappna av.
-En del tjejer gillar det. -Var inte en mes!
Vi får ha koll på den där.
-Om han tjallar? Nej, farsan är militär. -För säkerhets skull.
-Tack för att du kom. -Var är hon?
Där inne.
Vad hände?
Dna-proverna har försvunnit.
De kunde inte jämföra dem med de andra.
-Hur då försvunnit? -Jag vet inte.
Jag vet inte. Jag fattar inget.
Och jag såg inte tatueringen. Allt är jättekonstigt.
Vänta. Berätta.
Jag kände inte igen kropparna.
Den jävla tatueringen. Jag behövde se den.
Jag behövde veta att jag inte drömt den. Och så försvinner proverna.
Så nu måste jag stanna.
Jag kvävs.
Hör på… Det är okej att vara förvirrad.
Det är okej.
Tänk om jag inte minns nåt?
Tänk om?
Om jag aldrig får veta nåt?
Det är polisens uppgift.
Din uppgift är att försöka få ordning på ditt liv.
Gå vidare. Gör saker som gör dig glad.
Gå ut med mig. Ligg med din kille.
Jag fattar att det är svårt, men du måste försöka.
Du måste försöka.
Var har du varit? Jag har ringt…
-Knulla henne. Gör det. -Håll henne, Hugo.
Gillar du det? Visst gillar du det?
Min tur.
Visst gillar du det, din hora?
JAG SÖKER INTE FÖRLÅTELSE JAG FÖRTJÄNAR DET INTE
MEN VETSKAP KANSKE HJÄLPER DIG
MEDDELANDE SKICKAT
-Bruno är här. -Vadå "här"?
-Han skrev till mig. -Vad skrev han?
-Att vi ska lämna honom och Alba ifred. -Vi måste ringa Eloy.
Bruno är inget problem.
-Du behöver tänka på Hugo. -Ja, glöm Bruno.
Eller hur? Bara om han börjar minnas.
Och minns att vi knullade en brud som var hans tjej.
Att han kom dit och rasade som en säck potatis.
Då inser han att vi ljög om att han hade varit med.
Först då behöver vi vara oroliga för om han anmäler oss.
-Är du färdig? -Nej. Glöm Bruno.
Han var helt väck.
Vi gav honom samma skit som Alba fick för att bli av med honom.
Kommer du ihåg det?
Efter det minns han ingenting.
Varken i dag, i morgon, om en månad eller om hundra år.
Så lugn.
-Och ta hand om Hugo. -Hugo, ja.
Vi behövde verkligen det här.
Ja.
-Jag går och duschar, okej? -Okej.
Bruno.
Bruno!
Ja?
Vad sägs om att du lagar en av dina rätter?
Din pasta med pesto är så god.
Visst.
BEGO: ALLT ORDNAR SIG, DU SKA FÅ SE
JAG SÖKER INTE FÖRLÅTELSE
-Knulla henne. Gör det. -Gillar du det?
Du vet väl att du har mig?
-Menar du verkligen det? -Självklart.
Vad skulle du göra, om du visste vem som gjorde det?
Vad fan gör du? Ta hit ställningen! Ställ tillbaka den!
När jag väl är insatt, vet Iván hur han ska sparka ut mig.
-Varför skulle jag stödja dig? -Du är smart.
Finns det nåt sätt att bestrida testamentet?
Givetvis. Det finns många.
Rubén…
Vad är det? Förstår du inte ett "nej"?
Vad gör du?
Jag sa nej, Rubén.
Det är omöjligt. Det skulle jag aldrig göra.
Jag såg dig i videon, Bruno! Jag såg dig i en video!
Hjälp! Hjälp mig!
Mår du bra? Gjorde idioten nåt?
Tänk på allt som har hänt.
Klottret. Killarna som dog. Dna-proverna som försvann.
De övervakar oss.
Fan, glöm det som hände. Det går inte att fixa nu.
Om nån får betala för det, blir det du och jag.
Undertexter: Jessika Johansson
Det är bara att berätta om du minns nåt.