ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Пане Вікторе, я принесла вам сніданок.
ВХІДНИЙ ВИКЛИК АБОНЕНТ НЕВІДОМИЙ
Приклади лід, і біль заспокоїться.
Хто ти, в біса, такий?
Якщо ти або твоя дівчина підете до Цивільної гвардії, ви трупи.
Ми вб'ємо вас, тітку Клару, сім'ю Альби і навіть її племінника.
-Якщо це жарт, це не смішно! -Це не жарт.
У вас один варіант. Вертайтеся до Мадрида. Забудьте про те, що трапилось.
-Слухай, покидьку…
-Бери свою дівчину й забирайтеся звідси.
Тірсо…
-Як Тоньо? -Ще в реанімації.
А ти як?
Бачив бар. Можу прибрати напис, якщо хочете.
-Було б добре. -Дякую.
Піду покурити.
Таке міг зробити лише покидьок.
-Не хочу говорити про це. -Добре.
Та дякую, що прийшов.
-Тоньо дуже тебе любить. -І я його.
Альбо, мені шкода за свої слова.
Я вилупок.
Вів себе, як себелюбний козел.
Пробач.
Я не хочу тебе втрачати, хоча б як подругу.
Крім того, Бруно — непоганий хлопець.
Звісно, до мене йому далеко.
Я серйозно.
Хочу, щоб у тебе було все добре.
І не хвилюйся, Тоньо одужає.
Він дуже впертий.
-Дуже. -Так.
Ну, тоді… піду за фарбою.
Тірсо…
Дякую тобі… за все.
Я ж казав, будемо тусити в Аліканте.
Хіба це нічне життя, три міста — ніякої движухи.
-Так, блін. -Може, спробуємо Мурсію?
Тільки не Мурсію. Я стомився. Хочу додому.
Хочеш, я сяду за кермо.
-Ага, він поведе. -Трясця. Яка гімняна дорога.
Аліканте, в біса, чудове місто. Я ж казав.
-Він що, не чув про безпечну дистанцію? -Що він робить? Збожеволів?
-Швидше! Він зразу за нами! -Дідько!
-Цей мудак нас уб'є! -Прискорюйся, друже! Швидше!
От козел!
-Капрале, є результати тесту. - Пані лейтенанте…
Місцева поліція знайшла телефон із записом зґвалтування жертви.
Добре. Вони сказали зараз відпочивати, та…
-Він відпочив? -Так, він заспокоївся.
-Пані лейтенанте. -Бруно.
-Є новини? -Ні.
Я дзвонила тобі вчора ввечері.
Вибач. Просто…
Я заснув. Хотів повернутися, та…
У пані лейтенанта є інформація.
Ми отримали результати ДНК-тестів.
Знайдено сліди сперми від чотирьох осіб.
Що?
-Від… чотирьох? -Біля місця злочину знайдено телефон.
Він належить одному з хлопців, які чіплялись до тебе в пабі.
Альбо, вони тебе записували всю ніч. Здавалося, вони тобою одержимі.
То це були вони?
У них була група, у якій вони описували свої наміри.
Певно, вони розділилися й писали один одному.
Хочу побачити відео.
-Не треба, Альбо. Це лише доказ. -Прошу.
Альбо, чуєш, це доказ. Дивитися не можна.
Якщо це були вони, хто намалював графіті біля бару?
Звідки вони знали, що Тоньо мій брат? Я не розумію.
Ви їх заарештуєте?
Ми намагаємося знайти їх.
Триматимемо тебе в курсі.
ВИХІД
Привіт.
Батько передає співчуття.
Він не зміг прийти сюди, та буде на похороні.
-Дякую, Уґо. -Дякую, любий.
-Елою… -Чекайте.
Що значить «не хвилюватися»?
Ти мав просто їх налякати.
Подбай про це.
Хлопці… Хакобо, Рубене, можете пройти зі мною?
-Точно все добре? -Так, звичайно.
Виглядаєш чудово в цій сукні.
-Не можеш стримувати себе? Чорт. -Не торкайся мене, гівнюче.
Клята сучко.
Так. Ось так.
Тобі це подобається, правда?
Альбо! Альбо, люба, що сталося?
-Чекайте. Нотаріус має залишитися. -Навіщо? Він виконав свою роботу.
Не розумію.
Зміна заповіту в останню хвилину виглядає дивно. Згоден, Маріано?
Тато був упертим.
Не змінював заповіт 40 років, і ось маємо.
-Вас це не дивує? -Заспокоймося.
Навіть якщо Мерседес успадкувала акції, нічого не зміниться.
Що ти маєш на увазі?
Хоч батько був добрим до тебе, та компанією все ще керуємо ми.
Не нервуйся, Іване.
Ми зараз не про це, Іване.
Тобі час від часу приходитимуть гроші від компанії.
Поговоримо про це на наступному зібранні акціонерів, згодні?
Думаєш, дуже розумна?
Тітка Мерседес має рацію.
Люди прийшли попрощатися та поспівчувати.
-Тим часом обміркуймо все. -Нема потреби.
Батьку!
Чи не схоже це на один із жартів дідуся?
Удаваймо, що ми — любляча родина.
Залишися, Мерседес.
Це частина заповіту.
Віктор не любив цю картину.
Та ніколи її не позбувався.
Тільки Віктор знає…
знав, що було всередині, окрім мене.
Тепер знаєш і ти.
Пам'ятаєш, як мене дражнили у школі?
Ти завжди мене захищав.
Ти бився з усіма, щоб захистити мене.
А потім терпів прочухани від мами,
коли приходив додому брудний і в синцях.
І тепер знову.
Те графіті було не для тебе, Тоньо.
Не для тебе.
Чому ти з ним говориш, ніби він тебе чує?
ПАЛАТА 106
Варто зразу ж поїхати до Мадрида.
Якщо любиш брата, це для нього найкраще.
Для нього й для нас усіх.
АНДРЕС МОРОН
Найкращий татарський біфштекс у моєму житті.
-Щодо нашої угоди… -Розслабся, Андресе.
Ми до цього дійдемо. Дружині сподобалася машина?
Страх, як сподобалася. Дякую, Вікторе.
Щодо Еміліо Солана…
-Привіт. Як ти? -Добре.
Впевнена?
Точно все добре?
Думаю, мені не слід їхати.
Альбо, стривай.
Альбо, з Тоньо все добре.
Ти чула лікарів. Міріам його догляне.
-Та якщо я залишусь… -Альбо, нам не можна!
Треба залишити це місто. Для тебе це якнайкраще, розумієш?
Залишишся, страждатимеш і далі.
Ми маємо поїхати.
Бруно…
Слухай, Бруно! Вислухай мене, будь ласка.
-Не хочу. -Трясця.
-Ти тікаєш? -Хіба вам усім не це потрібно?
-Що це значить? -Не жартуй зі мною.
Все чітко зрозуміло. Мені нічого тобі сказати.
-Що? Поглянь на себе. -А як я маю виглядати?
Просто послухай. Це я!
Я вибачився 1000 разів. Що ще потрібно?
Скажи, що не ґвалтував її.
Тобі не потрібна правда.
Хочеш почути, що не приєднався до нас.
-Усе було не так, Бруно… -Ти брешеш.
Я теж здивувався, коли ти з'явився й захотів робити це з нами.
Це не твоя провина, Бруно. Не твоя.
Ти був сам не свій.
Було темно. Ти навіть не впізнав Альбу…
-Ні! Ні! -Не впізнав. Визнай це!
Я не ґвалтівник!
То я ґвалтівник? Я ґвалтую жінок?
-Так! Ви всі її зґвалтували! -Ні, Бруно!
Зрозумій нарешті. Це було не примусово.
Альба була в хлам, як і ми, і ми вирішили разом це зробити.
Ми хотіли гарно провести час. Дідько!
Це чортова бридка правда.
Дідько, друже, ти… ти мій брат, розумієш?
Я не хочу бачити тебе таким. Не знаю, як це виправити.
Іди звідси.
-Бруно, вислухай мене. -Забирайся.
-Геть! -Бруно.
-Пішов! Геть! -Бруно, облиш!
ЩАСТЯ — ЦЕ НЕ МІСЦЕ. ЦЕ СПОСІБ ЖИТТЯ
Дай наплічник.
Тримай.
Лишу вас наодинці.
Бувай.
Чула, твій брат одужує.
Так, ну…
він одужує, найгірше позаду.
Вирішила поїхати?
Ти все розказала Цивільній гвардії?
Так, сказали, я можу їхати, та не далеко.
А розслідування?
Їх шукають.
Пробач мені.
Пробач.
Не можна було лишати тебе саму.
Беґо…
-Я почуваюся винною за все, що… -Послухай…
Ти ні в чому не винна.
Ні в чому. Зрозуміла?
Ходи сюди.
Обіцяй дзвонити мені щодня.
Добре.
Пам'ятаєш, я можу дуже набридати.
Ти не одна.
Я завжди поруч.
-Бувай. -Бувай.
МІСЯЦЬ ПОТОМУ
-Починати? -Давай.
Починай.
Давай.
Сюди.
Гей! Стоп! Зупинися!
Альбо…
Ти в порядку?
-Відчепись. -Що сталося?
Я захопилася. Залиш мене.
Іди в душ.
Сьогодні не твій день.
-У мене все болить, навіть вії. -Я тебе розумію.
Альбо…
-Я питаю, як у тебе справи. -Все добре.
-Ти дотримуєшся розкладу? -Так.
Як заняття з боксу?
Вранці була панічна атака.
Я була одна і…
Я мала йти, потім прийшли дві дівчини, і я не змогла зайти назад.
Це нормально.
Тіло у стані тривоги.
У мозку утворюються нейронні зв'язки,
пов'язані з тією ніччю, та все владнається.
Як справи з Бруно?
Добре.
Ви розмовляєте?
Звісно.
Розмовляєте про ту ніч?
-Ні. -Чому?
Не знаю, це…
Ніби йому це навіть важче, ніж мені.
У якому сенсі?
Здається, що він відчуває провину або…
Не знаю.
Провину, що не захистив тебе?
У таких ситуаціях у партнера жертви
може розвинутися власна травма.
Окрім Бруно,
у тебе є брат, подруга Беґо.
Звернися до них.
Їх тут немає.
Може, повернутися до рідного міста?
ПРОХІД ЗАБОРОНЕНО
Пробач.
Я не можу.
Телефон.
Алло?
Хлопці, дивіться, хто прийшов.
Дякую.
Що там?
Що, Альбо? Хто це був?
Що сталося?
Що?
-Альбо… -Вони…
Вони знайшли…
тіла в машині у морі.
Це можуть бути ґвалтівники. Сказали приїхати на упізнання.
Я не можу вертатися, Бруно.
Не можу.
Альбо… Гей, Альбо…
Альбо…
Не хвилюйся.
Ми поїдемо, зробимо, що треба, і зразу ж повернемося.
Обіцяю.
Треба більше м'яса для другої страви.
І десертів. Для цього меню мало продуктів.
Скільки замовлень сьогодні?
Нуль.
А на завтра?
Одне.
Не розумію, ми стільки грошей вклали в курорт,
і ніяких новин щодо перекласифікації.
Не хвилюйся.
Я говорив з Еміліо Солана про плани,
і він сказав, що все схвалять на наступній сесії.
Ми це й раніше чули.
Я знаю, що ви друзі, та він усе шукає відмовки.
Тоні, знаєш, таке трапляється.
-Якщо б він сказав моєму батьку… -Хакобо…
Тоні має рацію. Певно, щось сталося.
Еміліо не вперше з нами співпрацює.
Хай там як… Не думаю, що це проблема.
Якщо ви згодні, можу з ним поговорити.
-Я про це подбаю. -Звісно, Мерседес.
Я б хотіла спробувати.
Мій син Рубен — наречений його дочки.
Та… якщо ви не згодні…
Так, звичайно. Думаю, буде добре.
Тоді, якщо всі згодні…
Нараду закінчено.
То що, пообідаємо?
-Звісно. -Ходімо до «Артуро».
Я їм зателефоную.
Ти брала уроки маніпуляцій, чи це вроджені якості, про які ми не знали?
-Не треба недооцінювати мій спокій, Іване. -Мій теж.
Хакобо…
Чому Рубен не прийшов на нараду?
Гадки не маю.
-Що сталося? -Нічого.
Нічого. З тобою все добре.
Два місяці в Лівані, і ти як статуя.
-Нас чекає вечірка, друже. -Не знаю. Мене нудить.
-Знову на воді. -Не будь бабою.
Випий, розслабся. Перепихнися. Поглянь довкола.
Тільки без запаморочення!
Що це? Попередження про небезпеку?
Тобі подобається?
Тобі подобається, вилупку?
Подобається, покидьку?
Подобається, сучий сину?
Що з тобою таке?
Міріам, певно, взяла кредит, щоб відкрити такий ресторан.
Пішли.
Як ти, моя крихітко?
Добре.
Так сумувала за тобою.
І я також. Ти така гарна в цій сукні.
Ти впевнений, що це був нещасний випадок?
Присягаюся.
Вони занервували
і, певно, втратили керування.
Який жах.
Ми хотіли їх затримати, щоб підкинути фальшиві докази.
Та нашій людині довелося імпровізувати.
Коли він штовхав машину в море, вони були вже мертві.
-Менш жахливим це від цього не стає. -Знаю.
ДНК їх виправдає. Цивільна гвардія продовжить розслідування.
-Навіщо було все це? -Не переймайся цим.
Твій свекор про все подбав.
То от як це сталося.
Коли він сказав, що про все подбає,
він мав на увазі тебе.
-Це тебе дивує? -Ні.
Та з цього дня я буду віддавати накази.
Владу не успадковують…
її завойовують.
Елою,
у мене є відеозаписи з тобою, які тебе одразу відправлять за ґрати.
Те саме можу сказати і я.
Дихай. Дихай, дихай.
Отак. Дихай.
Дихай!
Пусти!
Ти до нас надовго?
-Ми хочемо якнайшвидше повернутися. -Так, якнайскоріше.
Нічого не скажете про мій ресторан?
Він чудовий.
-Дуже гарний. -У ньому є… смак.
Дуже стриманий.
В позитивному сенсі.
Я й кажу. Мені більше бар подобається.
Тут треба чепуритися. А там ти усіх знаєш, люди з тобою говорять.
Ми маємо його продати, Тоньо. Змирися з цим.
Знову почалося.
Альбо, Луісіто сказав мені, ти допоможеш йому з костюмом.
-Так, щось вигадаємо. -Впевнений, він буде чудовий.
ПОДОБАЄТЬСЯ ЇЖА? МИ ВСЕ БАЧИМО
Тільки не комаху.
Минулого року він був осою, і одна дівчинка
розпилила на нього інсектицид.
-Щось сталося? -Що?
Та нічого. Друг з інституту, який…
-Не можна його в нього забирати. -Що?
Бар належав нашим батькам. Ми з Тоньо там виросли.
У тому барі виросло все місто.
Діти грали в хованки, пам'ятаєте?
Бруно був розумний. Він забігав і ховався за баром.
-Тоньо, ти пам'ятаєш ту ніч? -Він заснув. Я не знав і закрив його.
-Ми всю ніч… -Його не можна забирати в нього, Міріам.
Не зараз, Альбо.
НОМЕР НЕВІДОМИЙ ПІСЛЯ ЦИВІЛЬНОЇ ГВАРДІЇ ВЕРТАЙТЕСЯ НАЗАД
Що це, Міріам?
СМАЧНОГО
Кускус, Тоньо.
Альбо…
Альбо, все добре?
Альбо. Альбо…
Як усе пройшло?
Не знаю, Бруно. Це могли бути вони, та я просто…
Я не бачила тату, їхні тіла втратили форму, розпухли…
Гаразд. Усе скінчено.
Альбо… нам однаково треба порівняти профілі ДНК
з чотирьох тіл зі зразками, відібраними з твого тіла.
Зараз просто відпочивай, добре?
Далі подивишся на їхній одяг, особисті речі, може, щось упізнаєш.
Ми зателефонуємо за кілька днів.
Дякуємо, що ти тут, Сесаре.
Я тут ні до чого.
Подякуйте пані лейтенанту.
Ти дуже сильна.
Я не можу, Бруно. Я більше не можу.
Трясця.
Іду!
Я йду.
Привіт, батьку.
-Чому замикаєшся? -Бо ми згодилися, що це мій простір.
Що це за відпустка з психологічних проблем?
Думав, я не дізнаюся?
-Просто… -Ти ж офіцер!
Ти з родини Ройчів!
Що за нісенітниця?
-Слухай, тату… -Прибери цей свинарник.
Завтра вранці відправиш запит про поновлення на службі.
І більше не замикайся.
Треба думати, що кажеш на нараді.
Щоб люди не виступили проти тебе.
Які люди?
Та визнаю, мені подобається, якою ти стала.
Це дуже збуджує.
Не торкайся мене.
Скинь цю маску. Вона тобі тут не потрібна.
-Забери геть свої руки! -Тобі подобається. Мене не обдуриш.
Звідки тобі знати,
якщо ти ніколи не питав?
Що це з тобою?
Поза кімнатою я буду вдавати дружину.
Та з цього дня не наближайся до мене.
Слухай, Мерседес, не знаю, що з тобою відбувається,
та краще не жартуй зі мною.
-Що з тобою відбувається, Бруно? -Нічого.
Ти повернувся зовсім іншим.
Що сталося? Можеш зі мною поділитися.
Я…
Я був одним із них.
Коли зґвалтували Альбу.
Я цього не пам'ятаю… та вони сказали, що я там був.
Я не знаю, як я міг.
Я б краще помер, ніж дозволив цьому статися з Альбою.
Думати, що я…
Що я був там.
Я б краще вбив себе!
Тихо, все добре.
Заспокойся.
Тобі щось наснилося. Що сталося?
-Сон скінчився. -Нічого.
Ти в порядку?
-Доброго ранку. -Доброго.
-Бачу, в тебе гарний настрій. -Роблю, що можу.
-Де тато? -Снідає на вулиці.
Добре вчора погуляв?
-Вчора? -Нарада. Ти не прийшов.
Певно, в тебе була причина.
Нарада. Вилетіло з голови.
У твого кузена Хакобо не вилетіло.
Так.
Рубене, в наступні тижні відбудеться багато подій.
Мені потрібно, щоб ти був поруч.
Звісно. Добре, мамо.
-Потрібно завоювати довіру ради. -Клята рада. Навіщо?
Бо я хочу, щоб ти цим усім керував, а не твій кузен.
-Хакобо бовдур. -Який приходить на наради.
Добре. Одягатиму краватку та ходитиму на наради.
Як Сандра?
Сандра? Що Сандра?
Вона мене обожнює.
Як учорашні дівчата?
Хто?
Не клей дурня. Піклуйся про цю дівчину.
Як справи у Мадриді?
Погано.
Не знаю. Мене відволікають дрібниці. Не можу ні на чому зосередитися.
Я продовжую думати про ту ніч.
-Якби тільки я тебе не відпустила… -Беґо…
Не згадуй про це. Гаразд?
Сьогодні дізнаюся, хто це був.
-Мерседес? -Еміліо…
Рубен запросив Сандру сьогодні на вечерю.
Ти дзвониш, щоб сказати це?
Я хочу побачити тебе. Тет-а-тет.
Без образ, Мерседес. Я зустрічаюся лише з твоїм діверем Іваном.
Еміліо?
Найкращий татарський біфштекс у моєму житті.
-Щодо нашої угоди… -Не хвилюйся, Андресе.
Ми до цього дійдемо. Дружині сподобалася машина?
Страх як сподобалася. Дякую, Вікторе. Щодо Еміліо Солана…
-Привіт, Альбо. -Алло?
Приходь до відділку, як тільки зможеш. Маю поговорити з тобою про зразки ДНК.
-Це щодо тестів? -Так.
-Вони готові? -Приходь.
Що? Кажіть.
Ми не змогли порівняти результати ДНК.
-Що? -Вони у нас мають бути.
Я не знаю, як. Сталася помилка.
Помилка.
-Помилка? Як… -Альбо, ми розбираємося.
-Я цим займаюся. -Займаєтеся?
-Альбо… -Займаєтеся.
Альбо, вони роблять усе можливе.
-Це колись закінчиться? -Слухай, Альбо…
-Не чіпай мене. -Не залишу тебе в цьому стані.
-Мене сьогодні не буде. -Сьогодні ти зі своєю супердівчиною?
Або я повечеряю з Сандрою, або мама відріже мені яйця.
Весело тобі, чуваче.
Я один буду відбуватися. Ви будете вечіркувати.
-Не сьогодні, хлопці. -Що ти таке кажеш?
Немає настрою.
Стривай.
Що значить «не має настрою»?
-Я не хочу сьогодні гуляти, от і все. -Чому?
Коли тебе відішлють до Лівану, ти згадаєш дру…
Хакобо, я сьогодні пас.
Добре, Уґо сьогодні головний.
Він обирає дівчину.
Ні, чорт забирай! Я сказав ні!
Що тут, у біса, відбувається?
Тільки мене совість мучить?
-Це ти про що? -Чорт.
Про дівчину Бруно. Це було неправильно.
-Ти, в біса, чудово провів час. -Ні.
-Вона так цього бажала. -Вона нічого не казала.
-Що? -Вона ні слова не сказала. Нічого.
Так, вона нічого не розуміла…
-Бо ми її обпоїли. -Це правда.
Ти солдат, чи ти баба?
-Що ти, в біса, верзеш? -Уґо! Добре, зупинись!
-Що буде, як ми зустрінемося? -Вона не знає, хто це був. Вона не може…
-А якщо до неї повернеться пам'ять? -Всяке буває.
-Буває? -Так.
Якщо хлопець одразу з трьома, він крутий.
-Чому не навпаки? -Що ви таке кажете?
Я щоразу божеволію від цього відео.
Стривай. Ми ж домовилися стерти його.
-Я хочу залишити. Навіщо стирати? -Бо я так сказав.
Крапка.
-Уґо. -Ти куди?
Дідько, Уґо, не переймайся. Розслабся.
-Як баба поводишся! -Не будь рохлею!
Треба наглядати за ним.
Думаєш, заговорить? Ні. У нього батько воєнний.
Про всяк випадок.
-Дякую, що прийшла, розумнице. -Де вона?
Всередині.
Що сталося?
Зникли зразки ДНК, Беґо.
Вони не могли порівняти їх із групою.
-Що значить зникли? -Не знаю.
Не знаю. Не розумію.
Я не бачила тату. Це все дуже дивно.
Стривай. Розкажи мені.
Я не змогла впізнати тіла.
Чортове тату, Беґо. Мені треба було побачити його.
Переконатися, що воно не тільки в моїй голові.
Та зразки зникли.
Тепер доведеться лишатися.
Я задихаюся.
Слухай, заплутатися — це нормально.
Нормально.
А якщо я нічого не згадаю?
Якщо ніколи не дізнаюся, що сталося?
Для цього й потрібна Цивільна гвардія.
Тобі зараз головне — повернути своє життя.
Рухайся далі. Роби те, що тобі подобається.
Погуляймо. Займися коханням із Бруно.
Уявляю, це дуже важко, та варто спробувати.
Просто спробуй.
Де ти була? Я дзвонив…
-Трахай її. Давай! -Уґо, тримай її.
Тобі до вподоби, так? Подобається.
Моя черга.
Тобі подобається, так, сучко?
Я НЕ ЧЕКАЮ ПРОЩЕННЯ І НЕ ЗАСЛУГОВУЮ НА НЬОГО
СПОДІВАЮСЬ, ПРАВДА ДОПОМОЖЕ
ПОВІДОМЛЕННЯ ВІДПРАВЛЕНЕ
-Бруно тут. -Що значить тут?
-Написав мені. -Що хотів?
Щоб ми не чіпали його з Альбою.
-Добре. Скажемо Елою. -Не про Бруно треба хвилюватися.
-А про Уґо. -Так. Не хвилюватися про Бруно.
Тільки якщо він не згадає.
Згадає, що ми трахали якусь кралю, що була його дівчиною,
а він прийшов і впав, як мішок картоплі.
Він зрозуміє, що ми брехали про його причетність.
Тільки тоді треба буде хвилюватися, що він здасть нас.
-Ти скінчив? -Ні!
Забудь про Бруно.
Він був мертвий.
Ми дали йому те саме, що поклали Альбі в напій,
щоб позбутися його.
Не пам'ятаєш?
Він не зможе згадати.
Ні сьогодні, ні завтра, ні за місяць, ні за сто років.
Тому заспокойся.
-Подбай про Уґо. -Подбати про Уґо.
Нам це було так потрібно.
Так.
-Я піду в душ, добре? -Іди.
Бруно…
Бруно!
Що?
Може, приготуєш одну зі своїх страв?
Ти робиш таку смачну пасту з песто.
Гаразд.
БЕҐО: ВСЕ БУДЕ ДОБРЕ, ОТ ПОБАЧИШ.
ПРОБАЧ. Я НЕ ЧЕКАЮ ПРОЩЕННЯ.
-Задай їй. Покажи їй! -Тобі подобається?
Ти можеш на мене розраховувати.
-Ти це серйозно? -Ну звичайно.
Якщо б ти знав, хто це, що б ти зробив?
Що ти, в біса, робиш? Поверни стійку! Поверни кляту стійку!
Поки я надолужу, Іван знайде спосіб викинути мене.
-Чому я маю тобі допомагати? -Бо ти дуже розумний.
Чи є спосіб опротестувати заповіт?
Звісно. Їх багато.
Рубене…
Що? Ти не розумієш слова «ні»?
Що ти робиш?
Рубене, я сказала ні.
Не може бути! Я б ніколи цього не зробив!
Бруно! Ти є на тому клятому відео!
Я бачила тебе на відео!
Допоможіть мені!
В тебе все добре? Той мудак щось із тобою зробив?
Подумай про те, що сталося.
Графіті, померлі хлопці, зникнення тестів ДНК.
За нами стежать.
Чорт, забудь, що було. Вже нічого не виправиш.
Якщо хтось і заплатить, це будемо ми з тобою.
Переклад субтитрів: Катерина Мельниченко
Якщо ти щось пам'ятаєш, можеш мені розказати.