EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hit med handen, hora.
-Sära. -Håll henne, Hugo.
-Låt mig. -Kom igen.
Helvete.
Fan ta dig, slyna.
Gillar du det?
Ge henne.
-Kom igen. För helvete. -Håll henne.
-Ta henne på brösten, för fan. -Så ja.
Gillar du det? Visst gillar du det, din hora?
Fan, killar. Kolla, vem som kommer.
För helvete. Var har du varit, idiot?
Hugo…
Alba!
Vi har nog ingen pesto. Går det bra med nåt annat?
Alba.
Alba?
Vad… Vad är det?
-Vad… -Låt mig vara.
Alba!
Vad är det?
Vad är det som händer?
Rör mig inte.
-Du har panikångest, okej? -Rör mig inte.
Det är panikångest. Tänk på psykologens råd.
-Djupa andetag. Andas med mig. -Hjälp.
Hjälp mig.
-Snälla, säg vad som är fel. -Hjälp.
Säg vad det är, är du snäll.
Du var där…
Med dem.
Du var med dem.
Ni våldtog mig allihop, Bruno.
Ni våldtog mig.
Det var de andra. De sa samma till mig, men…
Det är omöjligt! Jag kunde aldrig göra så!
Jag såg dig för fan i en video! Jag såg dig i en video!
En video?
-Visa mig den. Låt mig se den… -Nej. Försvinn.
-Det är inte möjligt. Alba! -Bort från mig!
-Snälla, lyssna. -Inte ett steg närmare, din jävel.
Vi måste prata om det. Du…
-Snälla! Jag tror det inte! -Rör mig inte!
Jag kan inte tro det. Jag måste se den. Snälla.
-Lämna mig ifred. -Se på mig.
Se på mig.
Nej, jag menar. Jag förstår ingenting. Jag förstår det inte.
Du får inte gå till polisen.
Jag ville gå dit när jag fick veta det, men då blev jag överfallen.
-Va? -Det är svårt att tro.
De bröt sig in, slog mig och hotade att döda oss.
Du, mig, våra familjer. Alla.
-Du ljuger. -Tänk efter.
Tänk på allt som har hänt.
Klottret, killarna som dog, dna-proven som försvann.
-De övervakar oss. -Du ljuger.
Nej! Du har sett vad de är kapabla till.
Tänk på din familj. Toño, Luisito. Och Clara.
-De är i fara. -Sluta!
POLISSTATION
Ursäkta väntan. Du behöver skriva på några papper.
Ingen fara.
Skön fåtölj.
Italienskt läder.
Víctor specialbeställde den därifrån.
Har du problem med att jag bestämmer?
Det var Víctors önskan.
Min svåger måste jobba hårt för att ogiltigförklara testamentets villkor.
Han trodde att han skulle leda företaget.
Och din make?
Vi vet båda att han är oviktig.
-Så här rak har du aldrig varit med mig. -Det behövdes inte innan.
När jag väl är insatt i allt, vet Iván hur han ska sparka ut mig.
Varför skulle jag stödja dig?
För att du är smart.
Du har alltid varit lojal mot företaget.
Och Víctor.
Vår man.
Allt är som det ska.
-Vad gör du? -Jag åker till min bror.
Ser de dig med väskorna, inser de att vi gjort slut och varför.
Hur kan du vara ett sånt kräk?
Ja, jag är ett kräk, men nu vill jag bara skydda dig.
Jag gick inte till polisen,
för om de skadar min familj förlåter jag aldrig mig själv.
-Jag vill inte vara i samma rum som du. -Hör på…
De övervakar oss.
Du såg typen med rånarhuvan.
Fan också.
Varför sa du inget?
Va?
Vi var tillsammans.
Vi var tillsammans, visst?
Vi var tillsammans och du ljög mig rakt upp i ansiktet.
Dag efter dag efter dag!
Varför sa du inget?
Jag såg att du mådde bättre.
-Och jag trodde att… -Vad? Att jag skulle glömma det?
En flock djur, och du var ett av dem, våldtog mig.
Tror du verkligen att jag kan glömma det?
Hör på, jag vet inte…
Jag vet inte hur länge det varar, men…
Men jag vill inte att du ser på mig…
Eller pratar med mig…
Och absolut inte att du rör vid mig.
Är allt som det ska?
Alba.
Ja. Bara bra.
Säkert?
Absolut. Jag är ju i staden där jag våldtogs.
Gör du andningsövningarna när du känner av ångesten?
Ja.
Vad vill du?
Bort härifrån.
Men jag antar att jag måste stanna.
Varför?
Min bror mår inte bra.
Jag vill inte lämna honom.
Hur går det med Bruno?
Förra gången sa du att ni gjorde framsteg.
Ja. Det samma sak nu.
Du måste släppa in folk.
Jag gör det ju med dig, inte sant?
Fast det är svårt för dig.
Alba, tänk på dig själv.
Håll inte allt inom dig.
Vad fan gör du? Sätt tillbaka ställningen! Ta hit den!
Bruno! Sätt tillbaka den, för fan!
Alba fick en video.
En video från den kvällen.
-Jag var där. -Vad snackar du om?
Bara du kan ha skickat den.
Var det du?
Svara mig, Hugo.
Var det du?
Nej, det vet du.
Men du har den. Visa mig den. Jag vill se den.
Vi raderade den. Jag svär.
Säg att jag inte deltog.
Att jag var där, men inte gjorde nåt. Att jag inte rörde henne.
Hugo!
Minns du inget alls?
Jag kunde inte…
Jag kunde aldrig skada Alba.
Det är inte möjligt.
-De andra, ja. -Glöm det, då!
Det här går inte att fixa. De var så höga.
Jag är inte…
Vad händer med oss, nu när hon vet?
VÅLDTÄKT
TILL DÖDEN SKILJER OSS ÅT
POLIS - AVSPÄRRAT
Alba…
Tack för att du kom.
Det här går fort. Sätt dig.
Jag vet att du vill tillbaka till Madrid, och jag förstår det.
Men jag vill att du stannar lite till. Vi har saker kvar att reda ut…
Både våldtäkten…
…och hur de fyra misstänkta dog.
-Var det inte en olycka? -Jag vet inte.
Vi undersöker alla möjligheter.
Jag ber bara om lite mer tid tills utredningarna är klara.
Vänta?
Vad gjorde du och Bruno här utanför i går?
Vi gick en runda.
Är allt som det ska?
Om du börjar minnas, måste du berätta det.
Allt, det kvittar hur litet det är, kan vara viktigt för oss.
Absolut.
Hej då.
Mår du bra, Alba?
Ja, bara bra.
-Jag måste sticka. -Du vet väl att du har mig?
Vi är vänner.
Vänner?
Din bästa vän.
-Menar du verkligen det? -Självklart.
Tirso…
Vad skulle du göra om du visste vilka som gjorde det?
Vi vet redan vilka det var.
Just det.
Glöm det. Jag går nu.
-Ska jag följa dig hem och… -Nej. Nej tack.
Då så. Du vet var du hittar mig.
-Där vågorna finns. -Där vågorna finns.
Så, dna-proverna…
Det blir inget problem med proverna.
Och Alba och Bruno och polisen?
De verkade först vara på väg dit, men Alba var där i morse, ensam.
-Va? -Kommissarie Giner bad henne komma.
Enligt min källa pratade de inte om nåt viktigt.
För tillfället.
Jamen, då så.
Om varningarna inte hjälpte,
måste vi skicka ett mer övertygande budskap.
Hur övertygande?
De ska förstå vidden av faran som hotar.
Nej. En varning är en sak, Eloy. Jag går inte längre.
Där går min gräns.
Med tanke på vad jag betalar dig, drar jag gränsen var jag vill.
-Då får du hitta nån annan. -Har du plötsligt fått skrupler?
César…
Kom ihåg att fyra unga män dog.
Nej, det var en olycka.
Kommissarie Giner håller kanske inte med.
-Hotar du mig? -Nej.
Det behövs inte.
Vi vet båda att du behöver pengarna till din dotters mycket dyra behandling.
Och nu, om du ursäktar…
-Vänta, jag hjälper dig. -Det behövs inte, tack.
Har du inget att göra?
Här.
Killar… Kolla, vem som kommer.
Alba.
God morgon!
-Hej. -Det var värst vad du blev glad.
-Ska jag gå till affären eller odlingen? -Affären. Jag måste köra ut beställningar.
Jag…
Jag tog med några nybakade bullar.
Förlåt om jag väckte dig. Det var inte meningen.
Ingen fara.
-Vill du ha kaffe? -Visst.
Alba… Även om du inte tycker det, så är det du gör väldigt modigt.
Modigt?
Ja.
Du går utanför huset, du fortsätter, du sänker inte blicken.
Det gör jag visst, Clara. Folk stirrar.
Jag ger dem nåt att skvallra om.
Jag kan inte föreställa mig vad du går genom.
Men…
Du måste blicka framåt mot framtiden.
Ska jag glömma?
Nej, jag säger att du har hela livet framför dig.
Du får inte känna skam hela tiden.
Och hur ska jag göra det?
Tja…
Lev utan rädsla.
Lyft fram din smärta i ljuset.
Och kom ihåg att du har mig. Vad det än gäller.
Jag stannar nog ett tag. För Toños skull.
Bra.
Då var det klart. Vart ska det?
Man ska inte lägga sig i andras förhållanden…
-Jag håller med. Adressen? -Snälla du, det är jag.
Jag ser hur du mår.
Hör på…
Du måste ha tålamod.
Vissa sår tar tid att läka.
Jag vet.
Har dina känslor för henne förändrats?
Bra. För efter nåt sånt här är det ofta svårt med närhet.
Allt hon behöver är att du finns där. Det är allt.
Ja, men om hon inte vill det?
Om jag är en del av problemet?
Varför?
Skulle du ha räddat henne eller hindrat det? Det är omöjligt.
Bruno… Du behöver bara finnas där för henne.
Om du går under, går hon under med dig.
Hon behöver ha dig vid sin sida, stark.
Du har rätt.
Tack.
Jag är glad att ni stannar.
-Stannar? -Ja, Alba sa att ni tänkte stanna.
Vi tänkte att det vore bäst.
Adressen, Bruno.
Hej.
César.
Hur är det med honom?
Inte jättebra.
Om jag kan göra nåt…
-Det är stopp i vasken. -Nej, jag menade…
Jag vet.
Okej…
Oroa dig inte.
Okej, vi ses.
Rubén säger att han inte hinner hit i tid. Han är med Sandra.
Tack, Begoña.
Ska vi börja?
Finns det nåt sätt att bestrida testamentet?
Givetvis. Det finns många.
-Men ligger det i ert intresse? -Självklart.
Pappa var inte vid sina sinnens fulla bruk när han gav Mercedes aktierna.
Är det din strategi?
Att han var galen?
Ja, vad är problemet?
Eloy menar att det sista vi borde göra
är att medge att bolagets vd hade förlorat förståndet.
-Aktierna skulle rasa. -Då kan vi glömma resort-projektet.
-Det blir mindre värt än modellen. -Är det här inövat?
Vad gör vi? Jag förstår inte. Det är som att jag inte kände pappa.
Eller din fru.
Varför sa du så?
Víctor hade sinne för affärer.
I alla år litade jag på er pappas instinkter.
Nu när han är död, vill jag inte gå emot hans vilja.
Jag kunde börja i dag.
-Det… Jag måste ha nåt att göra tills… -Menar du det? Vilken bra idé!
Det är inte läge nu, Alba.
Vi håller på att starta upp restaurangen
och måste ta hand om gästerna, leverantörerna…
Till och med kocken Simón, som är lite galen.
Jag menade baren.
Ja, jag kan behöva lite hjälp och ingen är bättre än hon.
Toño, måste jag påminna dig om att barens tid nästan är ute?
Då får vi umgås lite.
Ditt fantastiska liv i Madrid, då? Var du inte lycklig där?
-Var det inte därför du stack? -Men nu är hon här.
Alba… Det här är ditt hem. Vi är din familj.
-Toño. -Nu kommer det.
Minns du hur man gör pericata-sås?
-Hur kunde jag glömma det? -Bra! Kom.
Jag ska visa chilin vi köpte…
-Toppen. Hur mycket blir jag skyldig? -Sen när tar jag betalt av fröken?
Vill du ha jordgubbar?
-Ja, visst. -De är utsökta.
Okej.
Vänta. Jag tar den.
Ja, de är jättegoda. Delikata.
-Jag lägger dem i en påse. -Ja.
Vet du vad?
-Jag hade velat bli rörmokare. -Mer än polis?
Skitjobb som skitjobb. Men om man klantar sig händer inget.
Du…
-Hur är Bruno förresten? -Konstig.
-Det är normalt. -Ja.
Ja… Och du har inte märkt att han är annorlunda på nåt vis?
Som nåt anmärkningsvärt när ni pratade eller…
Förhör du mig?
Nej… Nej. Dessutom jobbar jag inte…
Nej, jag är inte i tjänst. Jag går nu för…
-Okej? Vi ses. -Ja. Akta melonerna.
Gumman. Här.
Ge notan till mannen där. Jag hämtar makrill till mackorna.
-Tack så mycket. -Tack själv.
Behåll växeln, Alba.
Beklagar det som hände dig.
Den här stan kryllar av svin, inte sant?
Vi sa att det här var mitt ställe. Varför respekterar du inte det?
-Kom hit. -Kan vi prata senare? Jag har huvudvärk.
Jag sa åt dig att komma hit nu.
Vad är det där?
Dina blodprover. Din årliga hälsokontroll.
Det är konfidentiellt.
Vill du berätta nåt?
Kan vi hoppa över förhöret?
"Alkohol och narkotika i blodet."
Som tur var fick jag provsvaren först.
Förstår du vad som händer om dina befäl får det här?
-Det är mitt problem. -Fel! Mitt goda namn står på spel.
Jag måste skydda familjens rykte som du gör allt för att förstöra!
Du har ingen rätt att se det där!
Det enda du ska göra är att sluta med den där skiten.
Du ska ta din karriär på allvar,
annars spräcker jag skallen på dig.
Uppfattat?
Ja.
Ja, vadå?
Ja, herrn.
Ledig.
Helvete!
Vad gör det dig om jag åker?
Det här igen? Jävlas inte med mig!
-Lugn. Det är bara två dar. -Ja, två dar med möhippa på Ibiza.
Massor att göra, och inget bra.
Säger jag nåt när du går ut med dina vänner?
Frågar jag om festerna du går på?
Ge dig, vi är killar. Du kan inte jämföra det.
Klart att jag inte gör. Jag knullar inte första bästa kille.
-Kanske den andra. -Vad nu?
Käftar du emot din framtida make?
Hör på, vi ska gifta oss. Vi har kul ihop och sexet är bra,
men prata inte med mig som din pappa.
Rubén, vad gör du?
-Tänk om nån ser oss. -Det skiter jag i.
Slut… Inte här, sa jag.
Vad är det? Förstår du inte ett "nej"?
Nej.
Alba!
-Kom, hoppa i! -Nej.
-Det är jätteskönt. -Nej.
-Nej! Vänta. -Jag slutar inte.
Okej, det räcker.
-Jag var på väg till dig i baren. -Varför?
Jag behöver hjälp med windsurfingkurserna.
-Av mig? -Ja.
Kitesurfing är inne nu. Jag hinner inte allt.
Det är svårt att hitta bra instruktörer.
-De jobbar för hotellen. -Ja, men jag hjälper till i baren.
Ja, men när Toño inte behöver dig. Det blir kul.
Kom igen. Gör det.
Varför är du hemma och inte på kontoret?
Vilken förebild för din lilla son.
-Jag ville tillbringa dagen med dig. -Illa vald dag.
Det blev sent i går. Du vet.
-Du har inget val. Vi måste prata. -Vad vill du prata om? Sandra?
Vi har det bättre än nånsin.
Det gäller inte Sandra,
utan flickan du våldtog.
-Va? -Tvinga mig inte att upprepa det.
-Säger du att vi… -Ja. Du, Jacobo, Hugo och Bruno.
Har du flippat helt? Vad är det för fel på dig?
-Är det ett skämt? -Tro inte att jag är dum.
Jag vet inte vad du har hört, men vi har inte våldtagit nån.
Ja, det var sent. Vi såg henne utanför, men…
Inga detaljer, tack.
Varför gick du till hennes bar?
-Hur vet du det? -Jag frågar inte igen.
-Varför sökte du upp henne på baren? -Lägg nu av! Fan!
Jag ville bara veta om hon mindes nåt.
Varför? Du sa att du inte våldtog…
Vad menar du? Hon polisanmälde det som våldtäkt.
Om hon börjar minnas, kommer alla att se oss som våldtäktsmän.
Skulle hon erkänna att hon knullade fyra killar
för att hon kände för det?
Har det slagit dig att åsynen av dig kanske väckte hennes minne?
Aldrig igen. Hör du? Gå aldrig i närheten av henne igen.
Mamma, hon… Hon ville.
Du måste tro mig.
Alba! Du kommer att gilla nästa elev.
Vad gör du här?
Jag visste inte att neopren var så smickrande för figuren.
Se på mig.
-Va? -Jag är skitsnygg.
Men du har alltid avskytt det här.
Sant, men nu vill jag veta vad som händer när vågen omsluter en.
-Uppleva andra sidan. -Sen när då?
Jag vet inte hur du kunde släppa honom, men Bruno är mer din typ, inte sant?
-Vi stänger tidigt i dag. -Varför?
En polare öppnar en ny bar i dag och jag lovade komma.
-Är vi bjudna? -Självklart. Häng med.
Följ med!
Nej, gå du. Jag känner inte för det.
Kom igen. Ta med Bruno, då blir det en dubbeldejt.
Nej, Bruno har mycket jobb från Madrid. Han kan inte.
Kom igen. Var inte en partypajare.
Jag lovar att det blir jättekul. Vad tänker du göra? Stanna hemma?
Ja, jag förstår hur bra erbjudandet är, men jag kan inte tacka ja.
För fan. Vad säger jag till rektorn?
-Vet inte. Skyll på personliga problem. -För helvete! Är du säker?
Ja. Förlåt, okej?
-Som du vill. -Hej då.
Tar vi oss genom det här?
Vi tar oss genom allt.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
-Va? -Ska jag satsa på honom?
Är det säkert? Det känns lite konstigt.
-Bego… -Lite.
Jag fattar inte att du säger det här. Du är aldrig generad.
-Kör hårt. -Jag får nog dricka nåt mer först.
Sluta, visa lite äggstockar.
-Är du okej? -Ja.
-Säkert? -Ja.
-Kör hårt. -Okej.
-Det är inte som det verkar. -Va?
-Det är inte som det verkar. -Vad är det då?
Jag känner ingen här.
Men sen såg jag dig. Du har en speciell utstrålning.
-Visst. -Sa jag nåt fel?
-Ursäkta. -Mår du bra.
-Där är hon. -Alba!
-Mår du bra? Gjorde idioten nåt? -Nej.
Så ja. Ta det lugnt.
Jag fick en ångestattack igen.
Men jag mår bättre nu. Bättre.
-Jag hämtar våra saker, okej? -Okej.
Fryser du?
Ja, lite.
Jag är här och tar hand om dig.
-Minns du Kennedy-kulan? -Den omöjliga banan?
Bilen måste ha gjort likadant för att hamna i havet.
Jag vill veta vem som tog proverna till labbet.
Det minns jag. César.
Kommissarie Giner kan vara mutad.
Vad säger att det inte var hon? Vi kan inte lita på nån.
Vad sa du?
Om det går åt skogen, åker vi dit först. Glöm inte det.
Vad gör du, snobbjävel?
Jag vill inte kontrollera dig, bara skydda dig.
Tirso såg dig på klubben. Han sa att du hade kul med dem.
Din jävel.
Din jävel! Förbannade skit!
Håll fast vid vår version i alla lägen. Det var Rubéns idé.
I extrema situationer visar sig vårt sanna jag.
Jag skulle aldrig låta nån skada dig. Du är som en bror för mig.
Jag trodde det.
Bruno!
Hälsa dina vänner att vi kan använda videon emot dem.
Säg åt Eloy att lämna oss ifred.
Två snorvalpar får inte äventyra mitt jobb.
Ingen kommer att få veta vad som hände.
Jag vill inte ha några lösa ändar.
Clara!
Du! Var försiktig med den här. Om nån använder den, sjunker de.
Är den här trasig?
Nej.
Undertexter: Jessika Johansson