PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
- Pamatuješ na kulku, co zabila Kennedyho? - S nemožnou trajektorií?
Muselo se stát něco podobného, aby skončili v moři.
Čím potěšíš naše jazýčky?
Špagetami s tuňákem, špagetami s rajčaty,
nebo nejlepšími špagetami s tuňákem a rajčaty?
Dnes máme jenom rajčata.
- Překvapím tě jindy. - Nepočkáme na Albu?
- Myslím, že nepřijde. - Myslíš, nebo víš?
Pojďme jíst. César musí mít hlad.
Nevadí, že jsem ho pozvala?
Proč by mi to mělo vadit, když…
- Jste přátelé, ne? - Ano. Jasně.
Co bychom byli?
- Sklenku vína? - Jo. Díky.
- Díky. - Není zač.
Nevím, jak to dělají.
- Co? - Jak pokračují dál.
- Asi láska. - Láska hory přenáší.
Chci říct, že by pro sebe udělali cokoli, oba.
To určitě.
Důležité je, že viníci už nikomu neublíží.
Takže případ je uzavřen?
Byl by, kdyby nebylo Giner.
Alba píše. Zdrželi ji nějací turisti…
Ale to je super. Musíme tu sezónu co nejlépe využít.
Bez ní to nebude ono, ale…
- To ne, protože jsi pořádný nudař! - Díky.
POLICIE
Je to jednoduché.
Ptám se, jestli jste cestou k Brunovi někoho viděla.
Někoho dalšího?
Kromě těch kluků z rozlučky se svobodou.
Ptáte se na něco, na co už jsem odpověděla.
Obnova paměti může být postupná.
Posaďte se.
Nic?
Nic.
Výborně.
- To je všechno? - Pokud nemáte co dodat.
Albo…
Za pár dní musím případ uzavřít.
Víte, co to znamená?
POLICIE
Chci jen zpátky svůj život.
Mohlas dát vědět.
Zapomněla jsem.
Tetu to trochu zaskočilo.
Určitě sis vylhal dokonalou výmluvu. To ti jde skvěle.
Albo, do toho, co máš s Tirsem, mi nic není,
ale když nebudeme působit jako normální pár,
dost tím riskujeme.
Normální pár?
Co je podle tebe normální pár?
Když mě chceš pořád ovládat?
Nebo že s tebou žiju, i když tě nemůžu vystát?
Nechci tě ovládat, chci tě chránit.
Ty hajzle.
Ty hajzle!
Svině!
Hele,
jestli mě opravdu chceš chránit,
řekni kámošům, že to video můžeme použít proti nim.
- Nemůžeme je vydírat. - Přesně to dělají oni nám, Bruno.
Prosím.
- Myslel jsem, že to bude trvat déle. - Obvolal jsem pár lidí a urychlil to.
Takže to je vše? Pozemky jsou převedené?
Můžete začít stavět podle plánu.
To je dobrá zpráva, ne?
Skvělá zpráva, Emilio.
Ale byl bych rád, kdyby tu mohl být otec.
Ať je kdekoli, určitě se parádně baví.
Teď nás čeká ta horší část.
Věděl, že společnost je v dobrých rukou,
že je teď zajištěná.
To snad bude i v budoucnu.
Pochybuješ o tom snad?
No, u takových projektů je lepší vyhýbat se překvapením.
Eloy nesnáší překvapení.
A já taky.
Fantastické.
Na naše děti?
Nájem bytu končí za dva měsíce.
Nemá smysl ho prodlužovat.
Už jsem říkala, že souhlasím.
A co tvoje věci? Musíme je zajet vyzvednout.
Nemám tam nic, na čem mi záleží.
Super.
Omlouvám se.
Díky, Rosario.
Není zač, madam.
Neříkám, že to chci zkoušet, ale je lepší hrát na jistotu.
Tvůj bratr se s tebou o firmu přít nebude.
ELOY: JE NA CESTĚ
On ne, ale Jacobo.
Chce, mít ze syna to, čím on nemohl být, a ovládat ho.
Jak z učebnice.
Odkdy ty na tohle myslíš?
Co ti táta přenechal své akcie.
Když budeme hrát správně, splníme jeho přání.
Můžeme koupit bratrův podíl
a všechno si nechat.
Jeho přání?
On věděl, že my dva jsme tým.
Proč by ti jinak nechával všechny své akcie?
To se nikdy nedozvíme, viď?
Postarej se o to.
OVOCE A ZELENINA CLARA
+3480791321: JSME SKORO NA MÍSTĚ
Ty čuráku!
Hej!
Bruno Costa?
- Tak jo, toč s tím. - Jo, točím.
- Toč s tím. - Točím, ale…
- No tak. - Nemůžeme si dát pauzu?
No tak, ještě jedno patro.
Tos říkala před dvěma patry. Zastavme.
Jdeme.
No tak.
Opatrně…
Dobře, stůj.
Až příště budeme brát gauč z ulice, ujistíme se, že se vejde do výtahu.
Kdybychom ho tam nechali, někdo by ho vzal.
Nemyslíš, že je skvělý? Jo, musíme ho vyčistit a opravit.
Zlato, oba pracujeme. Můžeme si dovolit nový.
Nesnáším, když se vyhazují dobré věci.
- To je systém. Kupit, použít, vyhodit. - Odteď budu protisystémová.
- Počkej minutku. - Co?
Miluju tě.
Právě jsi mi řekl, že mě miluješ.
No, zapomeň na to.
Já tě taky miluju.
Co to má být?
Naše pohovka.
Ale proč je tady?
Majitel ji nechtěl, tak jsem ji sem nechal poslat.
A Jacobo? Myslel jsem, že přijde.
Celej den je zavřenej v kanceláři, aby vynikal a byl ve všem nejlepší.
Jak si vede?
Kdo ví? Však ho znáš.
Nejsem si jistý, Rubéne.
Proč? Jak to myslíš?
Jeden poručík z mé jednotky si myslel, že je statečný.
Když na nás poprvé stříleli,
pochcal se.
Já nevím.
V extrémních situacích asi poznáme, jací jsme.
Do prdele. Hej.
V pohodě? Hej. Ukaž.
Nesahej na to. Kurva.
Trochu krve. Nesahej na to, Rubéne.
Tak ukaž. V klidu.
Ukaž. Bolí to?
Hugo…
vybral by sis mýho bratránka nebo mě?
- Proč? - Kdyby sis mohl vybrat jen jednoho.
- Nechápu tě, Rubéne. - Kurva, řekni.
Tebe.
Vidíš? Nebylo to tak těžký.
Jsi v pohodě.
Hej.
Neopustil bys mě, že ne?
Cože?
Neříkáte takový kraviny v armádě?
- Vezmi si meloun. Jsou skvělé. - Ne, to mám pro Miriam.
Co v restauraci?
Nic moc, abych byla upřímná.
Škoda.
Minuli jste se s Brunem. Teď odešel.
Proč jsi nepřišla na oběd?
Bylo toho moc.
Promiň. Já…
Nemusíš mi nic vysvětlovat. Vždyť jsme skoro rodina.
- A kdybys potřebovala… - Zdravím.
- Ahoj. - Dobrý den.
- Albo, jak se máš? - Dobrý.
Výborně.
Našel jsem tu součástku, abych ti opravil dřez.
Myslela jsem, že je hotový.
No, jsou tam rezavé svorky, tak jsem je chtěl vyměnit.
Bezva. Samozřejmě.
Jak se má dcerka?
Líp.
Pořád má chemoterapii, ale drží se.
No, vyřiď jí, že posílám pusinky.
Vyřídím.
A díky za optání.
No, dám se do práce.
- Díky moc. - Co ti dlužím, Claro?
- Nic. Naúčtuju to Miriam. Žádný problém. - Dobře.
- Ahoj. - Dobře, zlato. Tak zatím.
Říkala jsem, že nic nechci.
Jasně.
Tohle je směšné.
A tohle?
V co jsi doufal?
Nevím. Myslel jsem, že budeš chtít svoje věci.
Chci se jen dostat z týhle díry.
- Až uzavřou případ. - Co když ho neuzavřou?
Co když to bude trvat rok?
- Řekni svým kámošům o tom videu. - Netlač na to.
Co se nám může stát?
Všechny nás zabijou? Už v týhle frašce nedokážu žít.
Kdyby to byla fraška, nezmizely by důkazy.
- Poručice Giner… - Poručice Giner může být podplacená.
Jak víš, že to neztopila ona. Nemůžeme věřit nikomu.
Ne.
- Paní poručice. - Ano?
- To je z laborky. - Co je?
Jde o ty vzorky DNA podezřelých. Chtějí s vámi mluvit.
Ano?
To není možné.
Albo.
Spala jsem tady?
Vypadá to tak.
Takhle to dál nepůjde. Musíš něco udělat.
Co mám dělat?
Cokoliv.
- Je tak krásná. - Jo.
- Už se na ni musíš těšit. - Jo. Ale nemám dost peněz.
- Ale ta léčba všechno sežere. - No jasně.
Slyšel jsem, že Houston je krásný.
Vážně?
No, já nikdy nevyjela ze Španělska.
Vážně? Proč?
No, nikdy jsem neměla s kým jet a…
Moc ráda cestuji, ale…
je to pro mě něco, co bych chtěla sdílet, jinak si to moc neužiju…
To bychom měli napravit, ne?
Co z toho?
Cestování, nebo to, že jsem sama?
- Claro, drahá. - Ano, Ángeles.
Máš drobné za deset eur?
- No jo, jasně. - Nikdy nemám drobné.
A styděla bych se, kdybych na mši nedala nic do kasičky.
Tady máš.
Steve Jobs říkal, že musíte lidem dávat to, co nepotřebují.
Věci, které jim změní život, i když o nich nebudou vědět.
A to, dámy a pánové, to znamená úspěch.
A teď se padejte bavit, bando blbečků.
Co to je?
Není na šňupání těch sraček brzo?
Jacobo, někde na planetě už musí být deset večer. Takže…
Vojáku! Pohov, chlape.
Proč tu jsi sám? Najdeme ti nějaký kundičky.
- Ne, nechci. - Jsi prase.
Hugo, ignoruj ho. V životě jsou důležitější věci než sex.
Chtěl jsem ho jen rozveselit.
- Šest měsíců musel honit… - Drž hubu, Rubéne.
Na, Hugo.
Napij se, vole.
- Usměj se. - Hele.
Co ten tady dělá?
Říkám, že tam mám kámoše. Já…
Kdo ho pozval?
- Co je, Bruno? - Vidíš?
Dobrý, Migueli. Zapomněli jsme na něj.
Jak se vede?
Chtěli jsme provětrat jachtu, ale kámošce od Sandry prý bývá zle.
Tak jsme uspořádali menší párty.
- Co myslíš? - Skvělý, jako by se nic nestalo.
Bruno…
Jsou tady samí kreténi.
- Dobře, že jsi tady… - Neser mě.
- Chceš dělat scény? - Chci si promluvit.
Promluvíme si.
- Ale nejdřív dáme pivo. - Chci si promluvit.
Jedno pivo, Bruno.
Pojď, jdeme.
Hej.
Tady máš. Pěkně vychlazený.
Na.
Tak pojď.
Hej.
Je to jeho život.
- Může si dělat, co chce. - Jo, ale pařit s těma kreténama…
- Nejsem práskač, ale… - A tys tam byl proč?
Já? Projížděl jsem kolem.
Vicente, dvacetkrát jsem volal.
Nemůžeš mi prodat láhev, co špatně míchá kyslík a dusík.
Nekecej kraviny.
Dobře, tak čau.
Poručice.
Uvidíme se potom?
Našly se ty vaše vzorky DNA.
A?
Bohužel se narušil důkazní řetězec, takže budou neplatné.
Jsou kontaminované.
Jak kontaminované?
Nemůžeme je srovnat s DNA těch chlapců.
Albo.
- Co teď? - Já nevím.
Ale spoustu věcí tady nesedí.
Nikdo z podezřelých neměl tetování.
Nehoda jejich vozu je nepravděpodobná.
Cože?
Upřímně, nemyslím si, že to byli oni.
Budu vás informovat.
Dvanáct, třináct, čtrnáct…
- Makej, Hugo! - Do toho!
Netoč, Rubéne. Strč si ten mobil do prdele.
Netoč mě.
- Polož to! - Hej!
Uklidni se.
- Už to nedělej, jasný? - A ty na mě neřvi.
Nedokážu si představit, čím si asi prochází. Chudinka.
Kdyby se to stalo mně… Já nevím.
- Asi bych se zastřelila. - Zastřelila?
- Cože? - Nic, nech to být.
Aspoň že ti, co to udělali, už tu nejsou. Ne, že bych někomu přála smrt, ale…
- Někteří lidi… - Omluv mě.
Jacobo, nebudu poslouchat Sandřiny kecy.
- Promluvíme si, nebo co? - Teď hned?
- Já nevím. Myslíš, že je vhodná chvíle? - Nemůže být lepší.
Počkáte dvě minuty, holky?
Posrali jsme to.
Netušíš, jak moc mě to mrzí.
Dal bych cokoli, abych to vrátil.
Udělám, cokoli, co budeš chtít.
Řekni Eloyovi, ať nás nechá.
- Eloyovi? - Nedělal vám vždycky chůvu?
Hele, Jacobo…
Alba chce zpátky svůj život. A já vás neprásknu. Tak kde je problém?
Ta Tirsova sračka stojí za hovno, už od něho nic nechci.
- On toho nenechal? - Ne. Kvůli tomu stánku na pláži?
- Jsi debil. - Prosím tě, bratránku.
- Co chceš? - Vysmahni.
Nevím, o čem mluvíš. Přísahám.
Prý všechny zabijou, když vás udám.
- Všechny… - Všechny.
Albu, její rodinu, moji tetu a mě.
To s těma klukama,
nebyla to nehoda, že?
Bruno, chci tě brát vážně, ale co si to proboha vymýšlíš?
Nejsme na Sicílii, jasný?
- No tak, pojď se bavit. - Ne!
Ne.
Nedovolím, aby ti kdokoli ublížil.
Hej.
Jsi jako můj bratr.
To jsem si myslel.
Nic se nezměnilo.
Změnilo se všechno.
Bruno.
Bruno!
Bruno?
TIRSO: POMŮŽEŠ MI?
- Albo. - Tirso.
- Stav se. - Tak jo.
Jo, bezva. Už jdu.
Rubéne.
To mě poser.
Co se děje? Neumíš klepat?
Rubéne…
Musíme si promluvit. Je to důležité.
Důležité? Myslíš, že je to důležité?
Rubéne, jde o Bruna.
Rubéne!
Myslíš, že je na to vhodná chvíle?
- Mluví s Jacobem. Není to dobré. - Chceš tady zůstat?
Ty mě neposloucháš.
Hele, Rubéne…
Zůstaneš tady, nebo ne?
Opatrně s touhle, jo? Když si ji někdo vezme, jde ke dnu.
Čtyři mrtvoly asi nezažaluješ.
Promiň.
Pojďme do vody.
- Tirso. - Pojďme do vody.
Dej na mě. Pojďme do vody.
Moje krasavice.
Zlato, trvalo ti to. Co to máš s vlasy?
Bruno je nervózní.
Ať se stane cokoli, pamatuj na naši verzi.
Byl to Rubénův nápad.
Cože?
My dva máme budoucnost, Hugo. Na to nezapomeň.
Posranej páreček století.
- Bruno. - Ahoj, Toño.
- Je tu Alba? - Ne, šla něco dělat s Tirsem.
Jak to myslíš? Neměla ti pomáhat?
Jo, pomáhá mi, ale moře jí prospívá. Uklidňuje ji.
Hodně. Všichni o tom mluví.
Kdo o čem mluví?
Prostě lidi.
Jak to myslíš? Co říkají?
Vypadá to, že je na pláži s Tirsem spokojená, jako by se nic nestalo.
- Nestalo… - Asi to nebylo tak hrozné.
Co to děláš, ty namyšlenej magore?
- Hej? - Pusť ho!
- Vždyť je to děvka! - Toño!
Jestli takhle budeš mluvit o mé sestře, vyrazím ti všechny zuby!
- Ven! - Vypadni z mýho baru!
- Hej. - Hej!
Toño!
- Toño. - Jsi v pořádku?
- V pohodě? - Ty jsi v pohodě?
Klid. Uklidni se.
Na té tvojí verzi něco je, víš?
Bere klienty do sklepa a pak je zdroguje?
Nerozumím tomu, fakt to nechápu.
Hele.
Vzpomínáš na ten víkend před třemi lety, než jsi jela do Madridu?
Jo, chtěla jsem s tebou strávit den v zátokách a ty ses na mě vybodl.
- Byl jsem na tebe fakt naštvanej. - Ne! Fakt?
Odjížděla jsi. Co jsem měl dělat?
Hele, napadlo tě…
co by s náma bylo, kdyby…
Tirso, jsi na mě fakt hodný.
- Tak to neposer, jo? - Dobře. Zpráva přijata.
Neodpověděla jsi.
Nemůžu odpovědět, když už to je za náma.
- Co je? - Nezníš moc jistě.
Seš blbej, nebo co?
Lítám jak superhrdina.
Superhrdina čapnul padoucha,
vyhodil ho do vzduchu a pak do popelnice.
- Takhle to nebylo. - Strejda je superhrdina, to je super.
- Superhrdina Luisito! - Toño.
No tak. Musí dělat úkoly.
No jasně.
Pozor, mami, letím.
Luisito, chceš vědět, co se doopravdy stalo?
- Tvůj táta mě zachránil před nakládačkou. - Jak?
No, dokázal to jen slovy, bez násilí.
Takovýho máš tátu.
Vážně, tati?
No, ty opičáku, uděláme úkoly a pak ti to řeknu.
Proč jsi tak vypěnil?
Byl jsem u Entrerríosů.
Proč?
Ty je znáš dobře, že?
No…
Dost na to, abych z nich měla respekt.
Hotovo.
Tak jo. Díky.
Bruno…
Je lepší být jejich přítel než nepřítel.
Mám s tím zkušenosti.
Jo.
Hele, neříkej to Albě, kdyby…
Neboj. Mlčím jako hrob.
Díky.
Sakra, vyděsils mě. Ty vole.
V tomhle domě není soukromí?
Jaký byl mejdan?
Máte teď jeden za druhým.
Eloyi, co na to mám říct?
Jsme…
mladí, jsme bohatí, víš jak…
A jste dědicové firmy.
Měli byste se podle toho chovat.
Proč to říkáš mně?
- Proč to neřekneš Rubénovi? - Protože není tak chytrý jako ty.
A přesto bude mít dvojnásobný podíl ve firmě.
No…
Rubén je můj bratranec.
Zůstane to v rodině, ne?
A co to má vlastně znamenat?
Nedovolím, aby dva spratci ohrozili moji práci.
Nikdo, absolutně nikdo, se nedozví, co se stalo.
Ať nic nezůstane nedořešené.
V sázce je budoucnost tvé rodiny.
Bruno.
Máš tu tetu?
Šla ven.
Co chceš?
Mám tě obejmout, brečet,
nebo ti poděkovat, žes hájil mou čest?
- Nechci nic. - Ne?
Tou scénou jsi nechtěl všem ukázat, jak jsi boží?
Proč bych měl?
Mluvil jsem s Jacobem.
- O těch výhrůžkách prý nevěděl. - Tys mu věřil?
Neustále mu zobeš z ruky. To je neuvěřitelný…
Nezobu mu z ruky. Ale myslím, že tentokrát říká pravdu.
Tirso tě viděl v klubu.
A prý jsi s nima vypadal moc spokojeně.
To ti řekl?
Asi chápeš, že je teď důvěryhodnější než ty.
Není tak skvělej, jak si myslíš.
PSYCHOLOG: JE VŠECHNO V POŘÁDKU? RÁNO JSEM TI SKYPOVAL
- Paní poručice? - Albo, omlouvám se, je už pozdě.
Ale s těmi testy se budeme muset definitivně rozloučit.
Cože?
Při zajištění důkazů se vzorky smíchaly v laboratoři s jinými.
Jak se to mohlo stát?
No, možná nedbalost nebo…
něco mnohem horšího.
Moc mě to mrzí, Albo.
Já…
- Děkuju, že mi pomáháš. - To už jsi říkala.
Nemáme na ni místo.
To je škoda, tu pohovku jste měli rádi.
Potřebuju pauzu.
Nějaký problém, madam? Chcete nám pomoct?
S Tirsem nic nemám.
- Díky. - Myslím to vážně.
Víš, jak na tebe kouká?
- Hele, nemůžu za to, že je Tirso zmatený. - Ne, je to moje vina.
Naser si, Albo.
Hele, Tirso tebou je posedlý a ty si s ním jen hraješ.
- Co jiného by si měl myslet? - Hraju si? To není pravda.
- Jsem s ním ráda, je to kámoš, toť vše. - Pleteš mu hlavu.
Pleteš se, víš?
Já se pletu, Albo?
Já se pletu?
A co Bruno? Nebo já?
Máš ho, máš mě, ale chceš mít i Tirsa.
- Jasně. - Víš co, holka?
V životě nemůžeš mít všechno. Nejde to.
A chováš se jak sobecká mrcha.
Jsem sobecká? Já?
A říkáš mi to zrovna teď, Bego…
Řekneš mi, co mám kurva dělat?
Nech ho na pokoji.
Kurva.
Co tady děláš?
Promiň. Měl jsem žízeň.
Jo, ale co tady děláš?
Chci, abys vstoupil do firmy.
Jo.
Jak jsme vždycky říkali. Ty a já, spolu. Pracovat bok po boku, realizovat nápady.
Vyděláme pořádnej balík, Bruno.
Budeš mít zajištěnou budoucnost.
I tvoje teta,
Alba, Alby rodina, všichni.
Proč bych to dělal?
Pohneme se z místa, dáš nám šanci.
Obzvlášť vám.
Bruno, jedna chyba nám nesmí zničit život.
Hlava mi to nebere. Není to fér vůči nám, vůči tobě…
Znásilnili jste ji!
Byla to chyba.
Pamatuj, byls tam taky.
Všichni jsme to udělali.
Měli jsme plán…
my dva.
Plán, do kterého Alba nezapadá.
A víš proč?
Není jako my, Bruno. Nenalhávej si to. A nikdy nebude.
Něco ti povím.
Nic se neděje náhodou.
Možná…
Možná máš pravdu.
Jasně, že jo.
Začneme od nuly.
Začněme znovu, zapomeneme na ty sračky.
- Už mi to leze na mozek. - Jo, ale…
Slib mi, že si promluvíš s Eloyem.
Slibuju.
Dobře?
Jo.
Nechám tě v klidu.
Pak ti zavolám, jasný?
Paní poručice.
Kdo dorazil na místo nehody jako první?
- Městská policie. - Ano, ale kdo přesně?
Zjistím to.
A taky chci vědět, kdo vezl ty vzorky do laboratoře.
- To si pamatuju. - Kdo to byl?
César.
Ne. To není možné. To nejde. Nemůžu tomu uvěřit.
- Ne. To není možné. - Jo, já vím. Je to šílený.
- Chodí spolu, že jo? - Proto to nechápu.
- Musím to nahlásit. - Nesmíš to nahlásit. Šel by do vězení.
Je mi to fuk. Ať pyká. Nemůžeme to ignorovat.
- Poslouchej… - Je to moje vina.
Vychovala jsem ho. Nerozumím tomu. Vážně ne.
A Alba, chudák holka. Já nevím, co budu dělat.
- Dobře. - Co budu dělat?
Co budu dělat?
Poslouchej.
- Musíš se v klidu zamyslet, ano? - Ano.
- Bruno a Alba spolu chodí. - Ano.
Je to znásilnění?
Chci říct, že nevíme, co se stalo.
Možná, že Entrerríosové a ten voják… Já nevím. Možná chtěli jen…
Možná vůbec nechtěli…
Co… Co se děje?
- Co? Co je? - O žádném vojákovi jsem nic neříkala.
Bože můj.
Tys to věděl.
- Ne. - Věděls to a nic jsi neřekl, mlčel jsi.
- Nech mě! - Poslouchej.
- Běž! Nesahej na mě. - To nejde.
- Běž pryč! - To nemůžeš.
Ne, Claro! Claro?
Claro.
Claro, jsi v pořádku?
Jsi v pořádku? Claro.
Ne.
Maite!
Zavolej sanitku ke Claře do obchodu. Já nevím. Rychle, jo, prosím! Rychle!
PALUBNÍ LÍSTEK
Z: MADRID, ŠPANĚLSKO DO: HOUSTON, USA
Claro.
Proboha.
Ahoj, Albo.
Co tady děláte?
- Tirso ti neřekl, že se stavíme? - Ne.
No, jdeme se potápět.
Ale někdo zapomněl naplnit lahve.
Jasně. A dneska to měla udělat ona, viď?
To nic. Myslí si, že může všem rozkazovat.
Udělej mi laskavost a vezmi ty lahve, frajere.
Tirso říkal, že je má nachystané,
ale asi je ve vodě s turisty, že?
Chceš se přidat? Pojedeme k Větrné zátoce.
Tyhle, že?
- Jo. - No tak, vezmi i tu moji.
A tahle je v pohodě?
Není vadná?
- Ne. - Paráda.
Tak zatím.
- Ahoj. - Ahoj.
Čau.
Kurva, je to těžký.
Do prdele!
Pohni sebou. Co je, vole?
Kurva netrpělivý.
Přišli si pro ty lahve?
- Kde je ta označená? - Já nevím.
Do prdele!
Počkej!
Čekej!
- Počkej! - Co se děje?
Tuhle potřebuju. Je už zamluvená.
- Do prdele. - Promiň.
Nech to bejt.
- Zasranej hipík. - Jdeme.
Nevšimla sis, že je to ta vadná?
Jsi v pohodě?
Vyhrožovali mi a včera měla teta nehodu. Je to náhoda?
Myslíš, že to byli oni?
- Už jste… - Bruno.
Co tu děláš? Stalo se něco?
Jak bylo v klubu s Entrerríosovými? Vtipný, že se s nima bavíš.
Vtipný, že to říkáš, když jim pořád prodáváš drogy.
Poslouchej, Tirso.
Ať se stane cokoli,
pamatuj, žes byl náš komplic.
- Co to meleš? - Hej.
- Ctihodnosti. - Mercedes, co tady děláš?
- Když se to zkomplikuje? - Pomůžu, jak jen to půjde.
- A to je jak moc? - Dokud z toho nebude laskavost.
Chci abys zanedlouho řídil firmu.
- Jsi na to připraven? - Jasně.
Ne. Ani zdaleka.
Zrovna teď? Kdy do prdele…
Hej. Jednu matku už mám. Nemusíš se mnou mluvit jako ona.
Smutné, že tě tvoje opustila.
Měl jsi na starosti ty vzorky spermatu, že?
Ty, co se ztratily.
Po tom, co se stalo Albě, mě někdo napadl.
- Jak to myslíš, že tě někdo napadl? - To mi řekni ty.
Tohle všechno přejde.
Potřebujeme, abys byl silný.
V nalezeném telefonu nešla otevřít některá videa.
- Odnes to na policii. - Nevidíš, co se děje?
To graffiti, Clařina nehoda. Nemůžu to riskovat.
To je jedno. Musíš jim to video ukázat.
Giner se ptala, jestli si pamatuju něco dalšího.
Ten případ neuzavřela.
Super.
Ať nás konečně všechny zavřou.
Bylo to poprvé, nebo jich bylo víc?
Jak si to můžeš myslet?
Jsem tvůj syn.
Něco našli.
Poručice Giner s vámi chce mluvit.
Překlad titulků: Kateřina Gabrielová