EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
-Husker du kulen som drepte Kennedy? -Den umulige banen?
Bilen måtte ha gjort noe liknende for å havne i sjøen.
Hva skal du glede oss med?
Pasta med tunfisk, med tomat
eller mesterverket ditt? Pasta med begge to?
I dag har vi bare tomater.
-Jeg overrasker deg en annen dag. -Skal vi vente på Alba?
-Tror ikke at hun kommer. -Tror eller vet ikke?
Vi spiser. César er nok sulten.
-Var det greit at jeg inviterte ham? -Hvorfor skulle jeg ha noe imot…
-Dere er venner, ikke sant? -Ja.
Hva annet skulle vi vært?
-Et glass vin? -Ja. Takk.
-Takk. -Bare hyggelig.
Hvordan får de det til?
-Hva da? -Å fortsette videre.
-Det er vel kjærlighet, da. -Den overvinner alt.
De to hadde virkelig gjort alt for hverandre.
Ja, virkelig.
Det viktigste er at de ikke får skade andre.
Da er saken avsluttet?
Den hadde vært det om det ikke var for Giner.
En melding fra Alba. Hun ble oppholdt med turister…
Det er flott. Vi må utnytte sesongen før den er over.
Det er ikke det samme uten henne, men…
-Nei, fordi du er så kjedelig. -Takk.
SIVILGARDEN
Det er veldig enkelt. Så du noen andre på vei hjem til Bruno?
Noen andre?
Ja, bortsett fra guttene på utdrikningslaget.
Du ringte for å spørre meg om noe jeg alt har svart på.
Hukommelsen kan komme gradvis tilbake.
Sett deg her.
Ingenting?
Ingenting.
Greit.
-Var det alt? -Hvis du ikke har mer å tilføye.
Alba…
Om noen dager må jeg avslutte saken. Vet du hva det betyr?
SIVILGARDEN
Jeg vil bare ha livet mitt tilbake.
Du kunne ha sagt ifra.
Jeg glemte det.
Tanta mi ble litt satt ut.
Du hadde sikkert en jævlig god unnskyldning. Det er du flink til.
Alba. Jeg bryr meg ikke om deg og Tirso, men hvis vi ikke ser ut som et vanlig par…
…kan vi være i fare.
Et vanlig par?
Hva er et normalt par for deg?
Å kontrollere alt jeg gjør? Å bo her, selv om jeg ikke utstår deg?
Jeg vil ikke kontrollere deg, bare beskytte deg.
Din drittsekk.
Din drittsekk!
Din jævel!
Hør her…
Hvis du virkelig vil beskytte meg…
…så sier du til vennene dine at vi kan bruke videoen mot dem.
-Vi kan ikke utpresse dem. -Det gjør de mot oss, Bruno.
Vær så snill.
-Jeg trodde at det ville ta mer tid. -Noen skyldte meg tjenester.
Da er det avgjort? Området blir omregulert?
Nå kan dere bygge resorten som planlagt.
-Det er godt nytt, ikke sant? -Det er godt nytt, Emilio.
Men pappa skulle ha vært her og fått høre dette.
Uansett hvor han er, så ler han nok så han griner nå.
Nå begynner faenskapen.
Han visste at selskapet var i gode hender, at nåtiden var sikker.
Det håper jeg fremtiden er også.
Tviler du på det?
I slike prosesser bør det ikke komme overraskelser.
-Eloy hater overraskelser. -Jeg også.
Fantastisk. Skål for barna våre?
Husleiekontrakten går ut om to måneder. Det gir ikke mening å forlenge den.
Det er greit for meg, har jeg sagt.
Hva med tingene våre? Vi må dra og hente dem.
Jeg etterlot ingenting av verdi for meg.
Flott.
Jeg er lei for det.
-Takk, Rosario. -Bare hyggelig, señora.
Jeg sier ikke at jeg skal prøve meg, men det er best å være på den sikre siden.
Broren din vil ikke ta opp kampen om selskapet.
VÅR MANN ER PÅ VEI
Ikke ham, men for Jacobo.
Han vil at sønnen skal være alt han ikke var, og kontrollere ham.
Når begynte du å bry deg om sånt?
Da faren min ga deg aksjene sine.
Spiller vi kortene riktig, oppfyller vi ønsket hans.
Vi kan kjøpe min brors aksjer og beholde alt.
Ønsket hans?
Han visste at du og jeg er et team.
Hvorfor hadde han ellers gitt deg alle aksjene sine?
Det får vi vel aldri vite, da?
Ta deg av det.
CLARAS FRUKT OG GRØNT
VI ER DER SNART
Jævel!
Hei! Bruno Costa?
-Ok. Snu den. -Ja, jeg skal snu den.
-Snu. -Jeg snur, men…
-Kom igjen. -Kan vi ta en pause?
Kom igjen. Én etasje til.
Det sa du for to etasjer siden. Vi stopper.
-Kom igjen. -Få se.
Forsiktig…
Ok. Stopp.
Neste gang vi tar en sofa fra gata, må vi sjekke at det går i heisen.
Hadde vi venta, hadde noen tatt den.
Er den ikke fin? Vi må rengjøre den og reparere den.
Vi jobber, begge to. Vi har råd til en ny sofa.
Jeg hater at folk kaster brukbare ting.
-Sånn er det. Kjøp, bruk, kast. -Jeg er imot systemet.
-Et øyeblikk. -Hva?
Jeg elsker deg.
-Du sa nettopp at du elska meg. -Glem det, da.
Jeg elsker deg også.
Hva er dette?
Sofaen vår.
Men hvorfor er den her?
Huseieren ville ikke ha den. Jeg fikk den sendt hit.
Og Jacobo? Jeg trodde at han kom.
Han tilbringer hele dagen på kontoret for å skille seg ut og være best i alt.
Hvordan går det med ham?
Hvem vet? Du kjenner ham jo.
Jeg er ikke sikker, ok, Rubén?
Hvorfor? Hva mener du?
En løytnant fra enheten min mente at han var veldig modig.
Første gang vi ble beskutt, pissa han på seg selv.
Jeg vet ikke.
Det er vel ekstreme situasjoner som viser oss hvem vi er.
Faen, da. Hei.
Går det bra med deg? Få se.
Ikke ta på det. Pokker.
Det er bare litt blod. Ikke ta på det, Rubén.
Få se. Rolig. La meg gjøre det. Gjør det vondt?
Hugo… Hvis du måtte velge mellom søskenbarnet mitt og meg?
-Hvorfor? -Du kunne bare ta en av oss.
-Jeg forstår ikke. -Bare si det, for faen.
Deg.
Det var da ikke så vanskelig.
Nå er du helt fin igjen.
Hei.
-Du hadde aldri svikta meg, sant? -Hva?
Er det ikke sånt tullprat dere har i militæret?
-Ta en vannmelon. De er gode. -Nei, jeg handler for Miriam.
-Hvordan går det med restauranten? -Ikke så bra, for å være ærlig.
Synd.
Du gikk glipp av Bruno. Han dro nettopp.
Hvorfor kom du ikke på lunsjen?
Jeg var opptatt.
Unnskyld. Jeg…
Du skylder meg ingen forklaring. Vi to er som familie å regne.
-Hvis det er noe du… -Hei. God morgen.
-Hei. -God morgen.
-Hei. Hvordan går det? -Bra.
Så bra.
Jeg fant det jeg trengte for å reparere vasken.
Jeg trodde at du var ferdig.
Noen av skruklemmene er rustne. Jeg vil bytte dem ut.
Flott. Så klart.
Hvordan går det med dattera di?
Bedre.
Hun har noe cellegift igjen, men hun holder ut.
-Gi henne mange kyss. -Fra deg.
Og takk for at du spurte.
Da setter jeg i gang.
-Tusen takk. -Hvor mye skylder jeg deg, Clara?
-Ingenting. Miriam betaler. -Ok.
-Ha det. -Ha det, vennen. Vi ses senere.
Jeg sa jo at jeg ikke ville ha noe.
Ja.
Dette er latterlig.
Og dette?
-Hva hadde du håpet på? -Jeg vet ikke.
-Jeg trodde at du ville ha dine ting. -Jeg vil bare vekk fra dette hølet.
-Når de avslutter saken. -Hva om de ikke gjør det?
Hva om det tar et år?
-Fortell vennene dine om videoen… -Ikke prøv deg.
Hva kan hende oss?
Dreper de oss alle? Jeg kan ikke leve i en farse.
-Ble det det, hadde vi fått bevis. -Løytnant Giner…
Hun kan ha blitt bestukket. Hvem sier at det ikke er henne?
Vi kan ikke stole på noen.
Nei.
-Løytnant. -Ja?
-Det er laben. -Hva er det?
Det handler om mistenktes DNA-prøver. De vil snakke med deg.
Ja?
Det kan ikke stemme.
Alba.
Sov jeg her?
Det ser sånn ut.
Dette kan ikke fortsette, ok? Du må gjøre noe.
-Hva vil du at jeg skal gjøre? -Hva som helst.
-Hun er så fin. -Ja.
-Du gleder deg vel til å se henne. -Ja, men jeg har ikke råd.
-Behandlingen krever alt. -Selvsagt.
-Houston skal være fint. -Å?
-Jeg har aldri vært utenfor Spania. -Ikke? Hvorfor ikke?
Jeg har aldri hatt noen å reise med, og…
Jeg liker å reise, men det er noe man skal dele med noen,
eller, jeg vet ikke… Jeg har vel aldri følt for det.
Det må vi gjøre noe med, ikke sant?
Hva da?
Å reise eller ikke være alene?
-Clara, vennen min. -Ja, Ángeles.
Kan du veksle ti euro?
-Så klart. -Jeg har aldri vekslepenger.
Når jeg går til messe blir jeg flau over å bare ha småpenger.
Her er vekslepengene.
Steve Jobs sa at du må gi folk alt som de ikke trenger.
Ting som endrer livet deres, selv om de ikke vet det selv.
Mine damer og herrer. Det er suksess, ikke sant?
Ha det gøy, drittsekker.
Hva?
Er det ikke litt tidlig for sniffing?
Et eller annet sted på kloden er klokka allerede ti, Jacobo. Så…
Soldat! På stedet hvil.
Hvorfor er du alene? Vi finner litt fitte.
-Jeg står over. -For et svin du er.
Bare overse ham, Hugo. Det fins viktigere ting enn sex.
Jeg prøver å muntre ham opp.
-Han har runka i seks måneder i… -Klapp igjen, Rubén.
Her, Hugo.
Ta noe å drikke, din drittsekk.
-Opp med humøret. -Du, du.
Hva gjør han her?
-Vennene mine er der borte, sier jeg. -Hvem inviterte ham?
Hva skjer, Bruno?
-Ser du? -Det går bra, Miguel. Jeg glemte å si det.
Hvordan går det?
Vi ville ut med yachten, men Sandras venninne blir sjøsyk.
Derfor holder vi fest.
-Hva syns du? -Så flott, som om ingenting skjedde.
Bruno…
Jeg er omgitt av rasshøl.
-Godt at du er her… -Slutt å kødde med meg.
-Vil du lage en scene? -Jeg vil bare prate.
La oss prate, da.
-Ta en øl først. -Jeg vil snakke nå.
Én øl, Bruno.
Kom igjen.
Hei.
Vær så god. En kald og god en til deg.
Sånn. Ok. Kom igjen.
Hei.
-Han kan gjøre hva han vil med livet. -Ja, men å feste med de rasshølene…
-Jeg liker ikke å sladre, men… -Hva gjorde du der?
Jeg? Kjørte forbi med mopeden.
Jeg ringte deg 20 ganger, Vincent.
Du kan ikke selge meg en flaske med feil forhold mellom oksygen og nitrogen.
Slutt å snakke piss.
Ok, ha det.
Løytnant.
Ses vi senere?
DNA-prøvene har dukket opp.
Og?
Jeg er redd at de ikke er gyldige, siden beviskjeden er brutt.
De er kontaminert.
-Hva mener du med kontaminert? -Vi får ikke matchet det mot guttenes DNA.
Alba.
-Og så? -Jeg vet ikke.
Det er mange ting som ikke henger sammen.
Ingen av de mistenkte hadde en tatovering.
Bilen som kjørte i vannet var et usannsynlig tilfelle.
Hva?
Jeg tror ærlig talt ikke at det var dem.
Jeg holder deg oppdatert.
Tolv, tretten, fjorten…
-Kom igjen, Hugo! -Fortsett!
Legg bort kameraet, Rubén, din drittsekk.
Ikke film meg.
-Legg det ned! -Hei! Ro deg ned.
-Ikke gjør det igjen, ok? -Ikke fortell meg hva jeg skal gjøre.
-Tenk deg hva hun gjennomgår. -Stakkars.
Hvis det skjedde med meg… Jeg vet ikke.
-Jeg hadde skutt meg, eller noe. -Skutt deg?
-Hva? -Ingenting. Glem det.
De som gjorde det, er iallfall borte. Jeg ønsker ikke andre døde, men…
-Noen folk… -Ha meg unnskyldt litt.
Jeg er ikke her for å høre på Sandra.
-Kan vi prate, eller? -Akkurat nå?
-Jeg vet ikke. Passer det ikke nå? -Det passer perfekt.
Kan dere gi meg to minutter, jenter?
Vi dreit oss ut.
Du kan ikke forestille deg hvor lei jeg er for det.
Jeg hadde gjort alt for å endre på det.
Jeg gjør som du ber om, hva enn du vil.
Be Eloy om å la oss være i fred.
-Eloy? -Har ikke han vært barnevakten din?
Hør her, Jacobo…
Alba vil ha livet sitt tilbake. Jeg anmelder deg ikke. Hva er problemet?
Tirsos dop er helt jævlig. Det kjøper jeg ikke mer av.
-Hadde han ikke slutta? -Nei. På grunn av kiosken på stranda?
-Så dum du er. -Gjør meg en tjeneste.
-Hva da? -Stikk.
Jeg vet ikke hva du mener. Jeg sverger.
En fyr truet med å drepe oss alle om jeg anmeldte deg.
-Oss alle… -Oss alle.
Alba, familien hennes, tanta mi og meg.
Det som skjedde med guttene… Det var vel ingen ulykke, det?
Jeg tar deg på alvor, Bruno, men nå har du litt vel fri fantasi.
Dette er ikke Sicilia, ok?
-Kom igjen, la oss ha det gøy. -Nei.
Nei.
Jeg hadde aldri latt noen skade deg.
Hei.
Du er som en bror for meg.
Det trodde jeg også en gang i tiden.
Ingenting har endret seg.
Alt har endret seg.
Bruno. Bruno!
Bruno?
KAN DU HJELPE MEG LITT?
-Alba? -Tirso.
-Kom. -Ok. Ja.
Flott. Jeg kommer.
Rubén.
For faen, da.
Hva skjer? Har du ikke lært å banke på?
Rubén…
-Vi må snakke. Det er viktig. -Viktig?
Tror du at det er viktig?
Det handler om Bruno, Rubén.
Rubén!
Tror du at det passer å snakke om det nå?
-Han snakker med Jacobo. Ikke bra. -Har du lyst til å bli her?
Du hører ikke etter, Rubén.
-Hør her, Rubén. -Blir du her eller ikke?
Vær forsiktig med denne, ok? Bruker noen den, så synker de.
De som er døde, kan vel ikke dømmes.
Jeg er lei for det.
La oss gå ut i vannet.
-Tirso. -Bli med ut i vannet.
Hør på meg. Vi går ut i vannet.
Min vakre skapning.
Bruno er veldig nervøs.
Hold deg til historien vår, hva enn som skjer. Det var Rubéns idé.
Hva?
Du og jeg har en fremtid, Hugo. Ikke glem det.
De er faen meg årets par.
-Bruno. -Hei, Toño.
-Er Alba her? -Nei, hun måtte hjelpe Tirso.
Hva mener du? Hjelper hun ikke deg?
Jo, men det er så godt for henne å dra ned til sjøen. Det roer henne ned.
Masse. Alle snakker om det.
-Hvem snakker om hva? -Folk, da.
Hva mener du? Hva sier de?
Hun har det så fint på stranda med Tirso, som om ingenting skjedde.
Kanskje det ikke var så ille.
Hva gjør du, din snobbejævel?
-Hei! -Slipp ham!
-Hun er et ludder! -Toño!
Snakker du om søstera mi en gang til, slår jeg ut tennene på deg!
-Ut! -Ut av baren min!
-Hei. -Hei!
Toño!
-Toño. -Går det bra?
-Går det bra med deg? -Går det bra med deg?
Rolig, nå. Ro deg ned.
Metoden din har noe for seg?
Tar de med kunder ned i kjelleren og doper dem?
Jeg forstår det ikke. Nei, jeg forstår det virkelig ikke.
Hei.
Husker du den gangen for tre år siden? Helga før du dro til Madrid?
Ja, da jeg ba deg om å tilbringe dagen med meg i bukta og du ikke kom?
-Jeg var så sint på deg. -Nei! Var du det?
Du skulle jo dra. Hva forventa du?
Har du noen gang tenkt over…
…hva det kunne blitt mellom oss to hvis…
Nå oppfører du deg så bra, Tirso.
-Ikke la oss ødelegge det, ok? -Ok. Budskapet er forstått.
Du svarte ikke.
Jeg kan da ikke svare på noe som hører fortiden til.
-Hva? -Du høres ikke helt sikker ut.
Er du dum, eller?
Jeg flyr, som en superhelt.
Superhelten fanger skurken,
kaster ham opp i lufta og i søppelbøtta.
-Det var ikke helt sånn. -Det er kult at onkelen min er helt.
-Superhelten Luisito! -Toño.
Kom igjen. Han må gjøre lekser.
Så klart.
Forsiktig, mamma. Her kommer vi.
Vil du vite hva som egentlig skjedde, Luisito?
-Faren din redda meg fra å få juling. -Hvordan da?
Med ord. Uten å bruke vold.
-Sånn er faren din. -Er det sant, pappa?
Først får du gjøre leksene dine, og så skal jeg fortelle.
Hvorfor reagerte du sånn?
-Skulle snakke med Entrerríos-familien. -Om hva da?
Kjenner du dem godt?
Vel.
Nok til å være på vakt mot dem.
Ferdig.
Ok. Takk.
Bruno…
Det er bedre å ha dem som venner enn som fiender.
Jeg snakker av erfaring.
Ja.
-Ikke fortell Alba noe om dette om… -Min munn er lukket med sju segl.
Takk.
Pokker, du skremte meg. Faen.
Får man ikke noe privatliv i dette huset?
Hvordan var festen?
Du og fetteren din egger hverandre opp.
Hva skal jeg si, Eloy? Vi er…
…unge og rike. Jeg mener…
Og dere er selskapets arvinger. Dere burde oppføre dere deretter.
Hva er det du sier? Hvorfor sier du ikke det til Rubén?
Han er ikke halvparten så smart som deg.
Likevel har han dobbelt så mange aksjer i selskapet som deg.
Vel… Ruben er jo fetteren min.
Alt blir i familien, da.
Hvor i all verden kommer alt dette fra?
Jeg vil ikke la to drittunger sette jobben min i fare.
Ingen, og absolutt ingen vil få vite hva som skjedde.
Sørg for å fjerne alle løse tråder.
Det er din families fremtid som står på spill.
Bruno.
Er tanta di her?
-Hun har gått ut. -Hva vil du?
Klemme deg, gråte eller takke for at du forsvarte min ære?
-Jeg vil ikke ha no. -Ikke?
Viste ikke den scenen hvor god du var, liksom?
Hvorfor skulle jeg?
Jeg snakka med Jacobo.
-Han visste ikke om truslene, sa han. -Tror du på ham?
Du står med lua i hånda foran ham, du. Utrolig…
Det gjør jeg ikke. Denne gangen tror jeg at han sa sannheten.
Tirso så deg på klubben. Han sier at dere kom kjempegodt overens.
Sa han det?
-Han er mer troverdig enn deg. -Han er ikke så flott som du tror.
PSYKOLOG: GÅR DET BRA? JEG RINGTE DEG PÅ SKYPE I MORGES
-Løytnant? -Unnskyld, jeg vet at det er sent, Alba.
Vi må definitivt glemme testene.
Hva?
Under etterforskningen ble de forbyttet med andre labprøver.
Hvordan er det mulig?
Kanskje det var slurv, eller…
…noe mye verre.
Jeg er så lei for det, Alba. Jeg…
-Takk for at du hjelper meg. -Det har du sagt før.
Vi har ikke plass til den.
Det er synd, for dere var jo begge så glad i denne sofaen.
Jeg trenger en pause.
Hva skjer, señora? Vil du komme og hjelpe til?
Ingenting skjer med Tirso.
-Takk. -Jeg mener det.
Har du sett hvordan han ser på deg?
-Det er ikke min feil at han er forvirra. -Nei, det er min feil. Faen ta deg, Alba.
Tirso er som besatt av deg, og du bare leker med ham.
-Hva annet kan han tro? -Leker med ham? Det er ikke sant.
-Jeg liker å være med ham. Han er en venn. -Du forvirrer ham.
-Du tar virkelig feil, ok? -Tar jeg feil, Alba?
Tar jeg feil?
Hva med Bruno? Eller meg?
Du har både ham og meg, men så vil du også ha Tirso.
-Ja vel. -Vet du hva?
Du kan ikke få alt her i livet. Det går bare ikke.
Og du er skikkelig egoistisk.
Egoistisk? Jeg?
Du sier dette plutselig nå, Bego…
-Hva i helvete skal jeg gjøre? -La ham være i fred.
Pokker.
-Hva gjør du her? -Beklager. Jeg var så tørst.
Ja, men hva gjør du her?
Jeg vil ha deg inn i selskapet.
Ja.
Det har vi alltid sagt. Du og jeg, sammen. Jobber side om side og utvikler ideer.
Vi snakker om å tjene mye penger, Bruno.
Fremtiden ville vært sikra for deg…
…for tanta di…
…Alba, Albas familie, alle.
Hvorfor skulle jeg ville det?
For å komme deg videre og gi det en sjanse.
Særlig dere en sjanse, da.
Én feil kan ikke få ødelegge livet vårt.
Jeg klarer ikke. Det er ikke rettferdig overfor oss…
Dere voldtok henne! Det var ingen "feil"!
Husk at du også var der. Alle var med på det.
Vi hadde en plan…
…du og jeg.
En fremtidsplan der det ikke er plass til Alba.
Og vet du hvorfor?
Hun er ikke som oss, Bruno. Ikke tull. Det kommer hun aldri til å bli.
La meg si deg noe… Ingenting i livet er tilfeldig.
Kanskje…
Kanskje du har rett.
Selvsagt har jeg rett.
La oss begynne med blanke ark.
Fra begynnelsen, og glemme alt dette.
-Dette er alt jeg tenker på. -Ja, men…
Lov meg at du snakker med Eloy.
Det lover jeg deg.
Ok?
Ja.
Du skal få tenke på det. Jeg ringer deg senere. Ok?
Løytnant.
Hvem kom først til åstedet, Puerta?
-Politiet. -Ja, men hvilken agent?
Jeg finner det ut.
Jeg vil også vite hvem som tok med prøvene til laben.
-Det husker jeg. -Hvem var det?
César.
Nei, det kan ikke være mulig. Jeg kan ikke tro det.
-Det kan ikke være mulig. -Jeg vet det. Det er vilt.
-De er et par, ikke sant? -Det er det jeg ikke forstår.
-Jeg må anmelde det. -Nei. Da havner han i fengsel.
Jeg bryr meg ikke. Han må betale for det.
-Hør her… -Det er min feil.
Jeg oppdro ham. Jeg forstår det ikke. Virkelig ikke.
Og Alba, den stakkars jenta. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
-Så, så. -Hva skal jeg gjøre?
Hva skal jeg gjøre?
Hør her.
-Dette må du tenke nøye over, ok? -Ja.
-Bruno og Alba dater. -Ja.
Er det voldtekt?
Det jeg sier, er at vi ikke vet hva som skjedde.
Kanskje Enterríos-guttene og soldaten… Jeg vet ikke. Kanskje de bare ville…
Kanskje de ikke mente… å…
Hva er i veien?
-Hva? Hva er det? -Jeg sa aldri noe om en soldat.
Herregud. Du visste det.
-Nei. -Du visste det, men sa ingenting.
-Kom deg ut! -Hør her.
-Ut! Ikke rør meg! -Du kan ikke.
-Ut! -Du kan ikke.
Nei, Clara!
Clara.
Går det bra, Clara? Går det bra?
Nei, nei. Nei, nei!
Maite! Få en ambulanse til Claras butikk.
Jeg vet ikke. Fort! Ja, vær så snill! Fort!
Clara.
Å, Gud.
Hei, Alba.
Hva gjør dere her?
-Sa ikke Tirso at vi kom? -Nei.
Vi skal dykke. Men en idiot glemte å fylle opp flaskene.
Det var henne i dag, ikke sant? Slapp av. Han tror at han har ansvaret.
Gjør meg en tjeneste og hent flaskene, kompis.
Tirso sa at han alt hadde dem.
Men han er vel ute i vannet med turistene?
Vil du bli med? Vi skal ut med båt til Vindbukta.
Disse, ikke sant?
-Ja. -Kom igjen. Ta med min også.
Er denne ok?
Er det noe galt med denne?
-Nei. -Perfekt.
Ok. Da ses vi senere.
-Ha det. -Ha det.
Ha det.
Faen, så tung den var.
For faen, da!
Skynd deg. Hva faen er det som feiler deg?
Så jævlig utålmodig, da.
Har de henta flaskene?
-Hvor er den som var merket? -Jeg vet ikke.
For faen, da!
Vent!
-Vent! -Hva er galt?
Jeg må ta en. Den er alt bestilt.
-Faen, da. -Beklager.
La ham være.
-Jævla hippie. -Nå drar vi.
Så du ikke at det var noe feil med denne? Går det bra med deg?
Først trua de meg, så ble tanta mi utsatt for ei ulykke. Sammentreff?
Tror du det var dem?
-Har du… -Bruno.
Hvorfor er du her? Er noe galt?
Hvordan var det med Entrerrios-guttene? De idiotene og deg, liksom.
Morsomt å høre at du fortsatt selger til dem.
Hør på meg, Tirso.
Uansett hva som skjer… så skal du huske at du er medskyldig.
-Hva er det du sier? -Hei.
-Ærede dommer. -Hva gjør du her, Mercedes?
-Hvis det blir innviklet? -Jeg hjelper deg så godt jeg kan.
-Hvor mye da? -Helt til det blir en tjeneste.
Jeg vil at du skal lede selskapet ganske snart.
-Er du klar for det? -Selvsagt.
Nei. Ikke i nærheten, engang.
Nå? Når du…
Jeg har allerede en mor, ok? Ikke snakk sånn til meg.
Synd at din forlot deg.
Du hadde ansvaret for sædprøvene, ikke sant? De som ble borte.
Etter det som skjedde med Alba, angrep noen meg.
-Hva mener du med det? -Det kan du fortelle meg.
Alt dette går over. Du må være sterkere enn noensinne.
På telefonen var det videoer vi ikke fikk åpnet.
-Ta den med til Sivilgarden. -Seriøst?
Graffitien, Claras ulykke. Jeg kan ikke ta sjansen.
Det spiller ingen rolle. Du må vise dem videoen.
Giner spurte om jeg huska mer fra den kvelden.
Hun har ikke avslutta saken.
Bedre. De kan faen meg bure oss alle inne.
Var dette første gang, eller er det flere jenter?
Hvordan kan du tro det? Jeg er sønnen din.
De fant noe.
Løytnant Giner vil snakke med dere begge.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen