‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎- Știi glonțul care l-a ucis pe Kennedy? ‎- Cu traiectorie imposibilă?
‎Mașina aia trebuia ‎să facă la fel ca să sară în mare.
‎Cu ce ne vei încânta?
‎Paste cu ton, paste cu roșii
‎sau capodopera ta, paste cu ton și roșii?
‎Azi avem doar roșii.
‎- Vă surprind altă dată. ‎- O așteptăm pe Alba?
‎- Nu cred că vine. ‎- Nu crezi sau nu știi?
‎Mâncăm. Lui César i-o fi foame.
‎Te superi că l-am invitat?
‎De ce să mă supăr?
‎- Sunteți prieteni, nu? ‎- Sigur.
‎Ce altceva să fim?
‎- Un pahar de vin? ‎- Da. Mulțumesc!
‎- Mulțumesc! ‎- Cu plăcere.
‎Nu știu cum reușesc.
‎- Ce anume? ‎- Să meargă mai departe.
‎- Așa e când iubești. ‎- Iubirea învinge tot.
‎Ar face orice unul pentru celălalt.
‎Într-adevăr.
‎Contează că nu vor mai face rău nimănui.
‎Cazul e închis?
‎S-ar închide, dacă n-ar fi Giner.
‎Un mesaj de la Alba. ‎Are treabă cu niște turiști…
‎E grozav. Trebuie să profităm ‎de sezon înainte să se încheie.
‎Nu e la fel fără ea, dar…
‎- Nu e, pentru că tu ești plictisitor. ‎- Mersi!
‎GARDA CIVILĂ
‎E foarte simplu.
‎Ai mai văzut pe cineva ‎în drum spre casa lui Bruno?
‎- Pe altcineva? ‎- Da, în afară de cei de la petrecere.
‎M-ați chemat ‎să mă întrebați ceva ce am răspuns deja.
‎Recuperarea memoriei ‎se poate face treptat.
‎Stai aici!
‎Nimic?
‎Nimic.
‎Foarte bine.
‎- Asta e tot? ‎- Dacă nu mai ai nimic de spus.
‎Alba…
‎În câteva zile, trebuie să închid cazul.
‎Știi ce înseamnă asta?
‎GARDA CIVILĂ
‎Vreau doar să-mi recapăt viața.
‎Puteai să-mi spui.
‎Am uitat.
‎Mătușa mea a fost surprinsă.
‎Sunt sigură că ai avut o scuză grozavă. ‎Te pricepi la asta.
‎Alba, nu-mi pasă de tine și de Tirso, ‎dar dacă nu părem un cuplu normal,
‎putem avea probleme.
‎Un cuplu normal?
‎Ce înțelegi printr-un cuplu normal?
‎Să-mi controlezi fiecare pas?
‎Sau să stau aici cu tine, ‎deși nu te mai suport?
‎Nu vreau să te controlez, ‎ci să te protejez.
‎Ticălosule!
‎Nenorocitule!
‎Uite ce e…
‎Dacă chiar vrei să mă protejezi,
‎spune-le prietenilor tăi ‎că putem folosi clipul împotriva lor.
‎- Nu-i putem șantaja. ‎- Asta ne fac ei nouă, Bruno.
‎Te rog!
‎- Credeam că va dura mai mult. ‎- Am apelat la relații ca să grăbim tot.
‎Asta e tot? Terenul e reîncadrat?
‎Veți putea construi complexul ‎conform planului.
‎E o veste bună, nu?
‎E o veste bună, Emilio.
‎Dar aș vrea ca tata să fie aici să audă.
‎Oriunde ar fi, sigur râde cu poftă.
‎Partea nasoală începe acum.
‎Știa că e pe mâini bune compania,
‎că prezentul era sigur.
‎Sper să fie și viitorul.
‎Te îndoiești de asta?
‎În astfel de operațiuni, ‎e mai bine să nu ai surprize.
‎Eloy urăște surprizele.
‎Și eu la fel.
‎Fantastic.
‎Pentru copiii noștri?
‎Contractul de închiriere se termină ‎în două luni. N-are sens să-l extindem.
‎Ți-am zis, nu mă deranjează.
‎Și lucrurile noastre? ‎Trebuie să mergem să le luăm.
‎N-am lăsat nimic important.
‎Bine.
‎Îmi pare rău!
‎Mulțumesc, Rosario!
‎Cu plăcere, doamnă.
‎Nu spun că voi încerca, ‎dar e mai bine să fim siguri.
‎Fratele tău nu se va lupta ‎pentru companie.
‎OMUL E PE DRUM
‎Ba da, pentru Jacobo.
‎Vrea că fiul lui să fie ce n-a fost el ‎și să-l controleze. Ca la carte.
‎De când te gândești la lucrurile astea?
‎De când ți-a lăsat tata acțiunile.
‎Dacă ne jucăm bine cărțile, ‎îi vom îndeplini dorința.
‎Cumpărăm acțiunile fratelui meu
‎și păstrăm totul.
‎Dorința lui?
‎Știa că noi doi formăm o echipă.
‎Altfel de ce ți-ar fi lăsat acțiunile?
‎Nu vom ști niciodată, nu?
‎Ocupă-te de asta!
‎APROZAR ‎LA CLARA
‎SUNTEM APROAPE
‎Ticălosule!
‎Bruno Costa?
‎- Bine, întoarce-o! ‎- O întorc.
‎- Întoarce-o! ‎- O întorc, dar…
‎- Hai! ‎- Putem să ne oprim puțin?
‎Hai, mai avem un etaj.
‎Ai spus asta acum două etaje. Ne oprim.
‎Hai!
‎Să vedem!
‎Ai grijă…
‎Bine, oprește-te!
‎La următoarea canapea, ‎ne asigurăm că încape în lift.
‎Dacă mai așteptam, o lua altcineva.
‎Nu ți se pare grozavă? ‎Trebuie s-o curățăm și s-o reparăm.
‎Iubito, lucrăm amândoi. ‎Ne permitem una nouă.
‎Urăsc când oamenii aruncă lucruri utile.
‎- Așa-i sistemul. Consumerism. ‎- Atunci sunt anti-sistem.
‎- Stai puțin! ‎- Ce e?
‎Te iubesc!
‎Tocmai mi-ai spus că mă iubești.
‎Las-o baltă!
‎Și eu te iubesc.
‎Ce e asta?
‎Canapeaua.
‎De ce e aici?
‎Proprietarul n-a vrut-o și am adus-o aici.
‎Și Jacobo? Credeam că vine.
‎Stă toată ziua la birou, ‎ca să fie cel mai bun la toate.
‎Cum se simte?
‎Cine știe? Doar îl cunoști.
‎Nu sunt sigur, Rubén.
‎De ce? Ce vrei să spui?
‎Un locotenent de la unitatea mea ‎se credea curajos.
‎În prima zi când s-a tras în noi,
‎s-a pișat pe el.
‎Nu știu.
‎Situațiile extreme ne arată ‎cine suntem cu adevărat.
‎La dracu', omule!
‎Ești bine? Lasă-mă să văd!
‎Nu pune mâna! Rahat!
‎- E doar puțin sânge. ‎- Nu pune mâna!
‎Să vedem! Așa.
‎Lasă-mă! Te doare?
‎Hugo…
‎Dacă ai de ales între mine și vărul meu…
‎- De ce? ‎- Dacă ar fi să rămâi doar cu unul.
‎- Nu înțeleg, Rubén. ‎- La dracu', zi-mi!
‎Cu tine.
‎Vezi? N-a fost așa de greu.
‎Ești bine.
‎- Nu m-ai lăsa în urmă, nu? ‎- Ce?
‎Nu așa spuneți în armată?
‎- Ia un pepene! Sunt foarte buni. ‎- Nu, cumpăr pentru Miriam.
‎- Cum merge restaurantul? ‎- Sincer, nu prea bine.
‎Păcat.
‎Bruno tocmai a plecat.
‎De ce n-ai venit la prânz?
‎Am fost ocupată.
‎Îmi pare rău! Eu…
‎Nu-mi datorezi nicio explicație. ‎Suntem ca o familie.
‎- Dacă e ceva… ‎- Bună dimineața!
‎- Bună! ‎- 'Neața!
‎- Bună, Alba! Ce faci? ‎- Bine.
‎Bine.
‎Am găsit ce aveam nevoie ‎ca să-ți repar chiuveta.
‎Credeam că ai terminat.
‎Sunt niște coliere ruginite ‎și voiam să le schimb.
‎Grozav. Desigur.
‎Ce face fiica ta?
‎E mai bine.
‎Mai are de făcut chimioterapie, ‎dar se ține tare.
‎Pup-o!
‎De la tine.
‎Mulțumesc că ai întrebat.
‎Mă duc la serviciu.
‎- Mulțumesc mult! ‎- Cât îți datorez, Clara?
‎- Nimic. Îl pun în contul lui Miriam. ‎- Bine.
‎- Pa! ‎- Bine, scumpo. Mai vorbim.
‎Ți-am zis că nu vreau nimic.
‎Da.
‎E ridicol.
‎Și asta?
‎Ce sperai cu asta?
‎- Nu știu. Credeam că-ți vrei lucrurile. ‎- Vreau doar să plec din văgăuna asta.
‎- Când vor închide cazul. ‎- Dacă nu-l închid?
‎Dacă durează un an?
‎- Spune-le prietenilor tăi despre filmare… ‎- Nu insista!
‎Ce am putea păți?
‎Ne vor ucide pe toți? ‎Nu mai pot trăi în farsa asta.
‎- Dacă ar fi o farsă, ar exista dovezi. ‎- Lt. Giner…
‎Giner poate e coruptă. ‎Cine zice că nu ea a făcut-o?
‎Nu putem avea încredere în nimeni.
‎Nu.
‎- Dnă locotenent. ‎- Da?
‎- De la laborator. ‎- Ce e?
‎Despre mostrele ADN ale suspecților. ‎Vor să vorbească cu dvs.
‎Da?
‎Nu se poate!
‎Alba.
‎Am dormit aici?
‎Așa se pare.
‎Nu putem continua așa. ‎Trebuie să faci ceva.
‎Ce vrei să fac?
‎Las-o baltă!
‎- Ce drăguță e! ‎- Da.
‎- Cred că abia aștepți s-o vezi. ‎- Da, dar nu am bani.
‎- Dau tot pe tratament. ‎- Desigur.
‎Am auzit că e drăguț în Houston.
‎Serios?
‎Eu n-am ieșit din Spania.
‎Serios? De ce?
‎N-am avut cu cine să merg și…
‎Îmi place să călătoresc,
‎dar împreună cu cineva sau nu știu…
‎N-am avut chef.
‎Va trebui să schimbăm asta, nu?
‎Ce anume?
‎Să călătoresc sau să nu fiu singură?
‎POLIȚIA LOCALĂ
‎- Draga mea… ‎- Da, Ángeles.
‎Ai să-mi schimbi zece euro?
‎- Da, sigur. ‎- N-am niciodată mărunt.
‎Apoi mă duc la slujbă ‎și mi-e rușine să dau monede.
‎Uite banii!
‎Steve Jobs a spus că trebuie ‎să le dai oamenilor tot ce nu le trebuie.
‎Lucruri care le-ar schimba viața, ‎chiar dacă nu ar ști.
‎Doamnelor și domnilor, ‎ăsta e succesul, nu?
‎Distrați-vă, nemernicilor!
‎Ce?
‎Nu e cam devreme să tragi pe nas?
‎Jacobo, undeva, pe planetă, ‎e deja ora zece. Așa că…
‎Soldat, pe loc repaus!
‎De ce ești singur? Hai să găsim păsărici!
‎- N-am chef. ‎- Ești un porc.
‎Hugo, ignoră-l! ‎Sunt lucruri mai importante decât sexul.
‎Încerc să-l înveselesc.
‎- O să aibă șase luni să se masturbeze… ‎- Taci, Rubén!
‎Poftim, Hugo!
‎Bea ceva, idiotule!
‎- Și înveselește-te! ‎- Uite!
‎El ce caută aici?
‎Îți spun, prietenii mei sunt acolo. Eu…
‎Cine l-a invitat?
‎Ce faci, Bruno?
‎- Vezi? ‎- E în regulă.
‎Am uitat să-ți spun.
‎Ce faci, omule?
‎Am vrut să ieșim cu iahtul, ‎dar prietena Sandrei are rău de mare.
‎Așa că am dat petrecerea asta.
‎- Ce părere ai? ‎- Grozav, de parcă nu s-a întâmplat nimic.
‎Bruno…
‎Sunt înconjurat de idioți.
‎- Bine că ești aici… ‎- Nu te juca cu mine!
‎- Faci scandal? ‎- Vreau doar să vorbim.
‎Hai să vorbim!
‎- Întâi, o bere. ‎- Vreau să vorbim acum.
‎O bere, Bruno.
‎Hai, să mergem!
‎Poftim! Una rece pentru tine.
‎Uite!
‎Bine, hai!
‎Are viața lui.
‎- Poate face ce vrea. ‎- Da, dar să petreacă cu ticăloșii ăia…
‎- Nu-s turnător, dar… ‎- Ce făceai acolo?
‎Treceam cu motocicleta.
‎Vicent, te-am sunat de 20 de ori.
‎Nu-mi poți vinde ‎un amestec greșit de oxigen și azot.
‎Nu mă lua cu prostiile astea!
‎Bine, pa!
‎Dnă locotenent.
‎Vorbim mai târziu?
‎Au apărut mostrele de ADN.
‎Și?
‎Pentru că le-am pierdut, ‎acum nu mai sunt admisibile.
‎Sunt contaminate.
‎Cum adică, contaminate?
‎Nu le putem compara cu ADN-ul băieților.
‎Alba.
‎- Și? ‎- Nu știu.
‎Sunt multe lucruri care n-au noimă.
‎Niciun suspect nu avea tatuaj.
‎Prăbușirea accidentală ‎în mare nu e plauzibilă.
‎Poftim?
‎Sincer, nu cred că ei sunt vinovații.
‎Te voi ține la curent.
‎Doisprezece, 13, 14…
‎- Hai, Hugo! ‎- Continuă!
‎Camera! Rubén, lasă camera, idiotule!
‎Nu mă filma!
‎Las-o jos!
‎Calmează-te!
‎- Să nu mai faci asta, da? ‎- Nu-mi spui tu ce să fac!
‎Nici nu-mi imaginez prin ce trece! ‎Biata de ea.
‎Dacă mi s-ar fi întâmplat mie… Nu știu.
‎- M-aș împușca. ‎- Te-ai împușca?
‎- Ce? ‎- Nimic, las-o baltă!
‎Cel puțin cei care au făcut-o sunt morți. ‎Nu doresc moartea nimănui, dar…
‎- Unii oameni… ‎- Scuză-mă!
‎Jacobo, n-am venit s-o ascult pe Sandra.
‎- Putem vorbi? ‎- Acum?
‎- Nu știu. Crezi că e momentul? ‎- E momentul perfect.
‎Mă scuzați puțin, fretelor?
‎Am făcut-o lată.
‎Îmi pare tare rău.
‎Aș face orice să dau timpul înapoi.
‎Fac orice-mi ceri, orice vrei.
‎Zi-i lui Eloy să ne lase-n pace!
‎- Eloy? ‎- Nu e el dădaca ta?
‎Jacobo…
‎Alba vrea să-și recupereze viața. ‎Nu vă torn.
‎Care e problema?
‎Marfa lui Tirso e de rahat, ‎nu mai iau așa ceva.
‎- Nu renunțase? ‎- Nu. Fiindcă are chioșcul de pe plajă?
‎- Ești prost. ‎- Vere, fă-mi o favoare!
‎- Ce vrei? ‎- Șterge-o!
‎Nu știu ce spui. Jur!
‎Un tip ne-a amenințat cu moartea ‎dacă vă reclamăm.
‎- Pe… ‎- Pe toți.
‎Pe Alba, familia ei, ‎mătușa mea și pe mine.
‎Ce-au pățit tipii ăia
‎n-a fost un accident, nu?
‎Bruno, eu te iau în serios, ‎dar ai o imaginație bogată.
‎Nu suntem în Sicilia.
‎- Hai să ne distrăm! ‎- Nu.
‎Nu.
‎N-aș lăsa pe nimeni să te rănească.
‎Îmi ești ca un frate.
‎Așa am crezut odată.
‎Nu s-a schimbat nimic.
‎Totul s-a schimbat.
‎Bruno!
‎Bruno?
‎POȚI SĂ-MI DAI O MÂNĂ DE AJUTOR?
‎-‎Alba. ‎-Tirso.
‎- Vino! ‎- Da.
‎Da, bine. Plec acum.
‎Rubén.
‎Mama mă-sii!
‎Ce e? Nu știi să bați la ușă?
‎Rubén…
‎Trebuie să vorbim. E important.
‎Așa crezi, că e important?
‎E vorba de Bruno.
‎Rubén!
‎Crezi că e momentul să vorbim despre asta?
‎- Vorbește cu Jacobo. Nu e bine. ‎- Vrei să rămâi?
‎Rubén, nu mă asculți.
‎Ascultă, Rubén…
‎Rămâi sau nu?
‎Ai grijă cu asta, da? ‎Dacă o folosește cineva, se scufundă.
‎Nu-i poți judeca pe morți.
‎Îmi pare rău!
‎Hai să intrăm în apă!
‎- Tirso. ‎- Hai să intrăm în apă!
‎Ascultă-mă! Hai să intrăm în apă!
‎Frumoasa mea!
‎Ai stat ceva, iubitule! Ce e cu părul tău?
‎Bruno e foarte agitat.
‎Orice-ar fi, nu uita varianta noastră. ‎A fost ideea lui Rubén.
‎Poftim?
‎Noi doi avem un viitor, Hugo. ‎Să nu uiți asta!
‎Doi ani afurisiți.
‎- Bruno! ‎- Salut, Toño!
‎- Alba e aici? ‎- Nu.
‎A avut treabă cu Tirso.
‎Cum adică? Nu te ajută pe tine?
‎Ba da, dar îi prinde bine ‎să se ducă la mare. O calmează.
‎Mult. Toată lumea vorbește despre asta.
‎Cine vorbește despre ce?
‎Oamenii în general.
‎Cum adică? Ce spun?
‎E atât de relaxată cu Tirso pe plajă, ‎de parcă nu s-a întâmplat nimic.
‎- De parcă… ‎- Poate nu e mare lucru.
‎Ce faci, nenorocitule?
‎Dă-i drumul!
‎- E o târfă! ‎- Toño!
‎Dacă mai spui ceva despre sora mea, ‎îți scot dinții.
‎- Afară! ‎- Ieși de-aici!
‎Toño!
‎- Toño. ‎- Ești bine?
‎- Tu ești bine?
‎Gata. Calmează-te!
‎Are logică, nu?
‎Duc clienți la subsol și-i droghează?
‎Nu înțeleg. Chiar nu înțeleg.
‎Auzi?
‎Mai ții minte acum trei ani? ‎Weekendul dinainte să pleci la Madrid?
‎Da. Când te-am rugat ‎să mergem la golfulețe și mi-ai dat țeapă.
‎- Eram supărat pe tine. ‎- Nu mai spune! Serios?
‎Plecai. Ce voiai să fac?
‎Te-ai gândit vreodată
‎ce-ar fi fost cu noi dacă…
‎Tirso, te porți extraordinar de frumos.
‎- Hai să nu stricăm asta! ‎- Bine. Am înțeles.
‎N-ai răspuns.
‎Nu pot să răspund ‎la ceva întâmplat în trecut.
‎- Ce e? ‎- Nu pari prea sigură.
‎Ești prost sau ce?
‎Zbor ca un supererou.
‎Supereroul îl doboară pe personajul ‎negativ, îl aruncă în aer și la gunoi.
‎- N-a fost chiar așa. ‎- Îmi place că unchiul e erou.
‎- Supereroul Luisito! ‎- Toño.
‎Trebuie să-și facă temele!
‎Sigur.
‎Ai grijă, mamă! Vin.
‎Luisito, chiar vrei să știi ‎ce s-a întâmplat?
‎- Tatăl tău m-a salvat de la o bătaie. ‎- Cum?
‎Folosind cuvinte și fără violență.
‎Așa e tatăl tău.
‎Serios, tată?
‎Mai întâi îți faci temele. ‎Îți povestesc după.
‎De ce ai reacționat așa?
‎- Am vorbit cu familia Entrerríos. ‎- Despre ce?
‎Îi cunoști bine?
‎Păi…
‎suficient cât să-i respect.
‎Gata.
‎Bine. Mulțumesc!
‎Bruno…
‎E mai bine să-i ai prieteni, ‎decât dușmani.
‎Vorbesc din experiență.
‎Da.
‎Nu-i spune nimic Albei…
‎Stai liniștit! Nu scot o vorbă.
‎Mulțumesc!
‎M-ai speriat. Futu-i!
‎N-am intimitate în casa asta?
‎Cum a fost petrecerea?
‎Tu și vărul tău sunteți la fel.
‎Eloy, ce vrei să spun?
‎Suntem…
‎tineri, bogați…
‎Și moștenitorii companiei.
‎Trebuie să te comporți ca atare.
‎De ce-mi spui mie?
‎De ce nu-i spui lui Rubén?
‎Fiindcă nu e isteț ca tine.
‎Și totuși, are un număr dublu de acțiuni.
‎Ei bine…
‎Rubén e vărul meu.
‎Rămân în familie, nu?
‎De unde naiba îmi spui asta?
‎Nu voi permite ca două pușlamale ‎să-mi pericliteze slujba.
‎Absolut nimeni nu va ști ce s-a întâmplat.
‎Asigură-te că rezolvi totul.
‎Viitorul familiei tale e în pericol.
‎Bruno.
‎Mătușa ta e aici?
‎A ieșit.
‎Ce vrei?
‎Să te iau în brațe, să plâng
‎sau să-ți mulțumesc ‎că mi-ai apărat onoarea?
‎- Nu vreau nimic. ‎- Nu?
‎N-ai făcut toate astea ‎ca să arăți ce grozav ești?
‎De ce aș face-o?
‎Am vorbit cu Jacobo.
‎- A spus că nu știa de amenințări. ‎- L-ai crezut?
‎Îi mănânci din palmă. E incredibil…
‎Nu-i mănânc din palmă. ‎Dar cred că a spus adevărul.
‎Tirso te-a văzut la club.
‎Zice că te distrai pe cinste cu ei.
‎Așa a spus?
‎- E mai credibil decât tine. ‎- Nu e așa de grozav cum crezi.
‎PSIHOLOG: EȘTI BINE? ‎TE-AM SUNAT PE SKYPE DE DIMINEAȚĂ
‎- Dnă locotenent? ‎- Scuză-mă, știu că e târziu.
‎Trebuie să uităm de teste.
‎Poftim?
‎Cât au stat în custodie, ‎s-au amestecat cu alte mostre.
‎Cum e posibil?
‎Poate din neglijență…
‎sau ceva mult mai grav.
‎Îmi pare rău, Alba!
‎Îmi…
‎- Mersi că mă ajuți! ‎- Mi-ai mai mulțumit.
‎N-avem loc pentru ea.
‎Păcat, pentru că vă place amândurora.
‎Stai să mă odihnesc!
‎Ce e, doamnă? Vreți să ne ajutați?
‎Nu fac nimic cu Tirso.
‎- Mulțumesc! ‎- Vorbesc serios.
‎Ai văzut cum te privește?
‎- Nu e vina mea că Tirso e confuz. ‎- Nu, e vina mea.
‎Du-te dracu'!
‎Tirso e obsedat de tine, ‎iar tu te joci cu el.
‎- Ce dracu' să creadă? ‎- Mă joc cu el? Nu e adevărat.
‎- Îmi place să stau cu el. Suntem amici. ‎- Îl tulburi.
‎- Te înșeli, da? ‎- Mă înșel, Alba?
‎Mă înșel?
‎Cum rămâne cu Bruno sau cu mine?
‎Ne ai pe noi, ‎dar vrei să-l ai și pe Tirso.
‎- Bine. ‎- Știi ceva, fato?
‎În viață, nu poți avea totul. Nu poți.
‎Iar tu ești egoistă.
‎Eu sunt egoistă?
‎Îmi spui asta acum, Bego…
‎Îmi spui și ce dracu' să fac?
‎Lasă-l în pace!
‎Rahat!
‎Ce cauți aici?
‎Scuze, îmi era sete.
‎Bine, dar ce cauți aici?
‎Vreau să lucrezi la companie.
‎Da.
‎Mereu am vorbit despre asta. ‎Muncim cot la cot, venim cu idei.
‎Vorbim despre mulți bani, Bruno.
‎Îți vei asigura viitorul ție,
‎mătușii tale,
‎Albei, familiei ei, tuturor.
‎De ce aș vrea asta?
‎Ca să ne dai o șansă.
‎În special vouă.
‎Nu ne poate distruge viețile o greșeală.
‎Nu-mi pot închipui. ‎Nu e corect față de noi, de tine…
‎Ați violat-o!
‎N-a fost o greșeală!
‎Nu uita că ai fost acolo!
‎Toți am făcut-o.
‎Aveam un plan…
‎Noi doi.
‎Un plan de viitor fără Alba.
‎Și știi de ce?
‎Ea nu e ca noi. ‎Nu te minți singur! Nu va fi niciodată.
‎Să-ți spun ceva!
‎Nimic nu e întâmplător.
‎Poate…
‎Poate că ai dreptate.
‎Normal că am.
‎Hai s-o luăm de la zero!
‎Să o luăm de la capăt și să uităm tot!
‎- Mă afectează psihic, omule. ‎- Da, dar…
‎Te rog, promite-mi că vorbești cu Eloy!
‎Promit.
‎Bine?
‎Da.
‎Te las.
‎Te sun mai târziu. Bine?
‎Dnă locotenent!
‎Puerta, cine a ajuns primul ‎la locul accidentului?
‎- Poliția locală. ‎- Ce agent?
‎Voi afla.
‎Și vreau să știu ‎cine a dus mostrele la laborator.
‎- Știu eu. ‎- Cine?
‎César.
‎Nu se poate! Nu-mi vine să cred!
‎- Nu. Nu se poate! ‎- Da, știu. E o nebunie.
‎- Sunt împreună, nu? ‎- Tocmai asta nu înțeleg.
‎- Trebuie să raportez. ‎- Nu se poate. Ar merge la închisoare.
‎Trebuie să plătească. ‎Nu putem ignora asta.
‎- Ascultă-mă… ‎- E vina mea.
‎Eu l-am crescut. Nu înțeleg. ‎Pur și simplu nu înțeleg.
‎Biata Alba! Nici nu știu ce să fac.
‎- Gata! ‎- Ce să fac?
‎Ce să fac?
‎Ascultă!
‎- Trebuie să te gândești bine, da? ‎- Da.
‎- Bruno și Alba sunt împreună. ‎- Da.
‎E viol?
‎Vreau să spun că nu știm ce s-a întâmplat.
‎Poate că băieții Entrerríos și soldatul… ‎Nu știu. Poate că au vrut doar…
‎Poate că n-au vrut… să…
‎Ce s-a întâmplat?
‎- Ce e? ‎- N-am spus nimic despre vreun soldat.
‎Doamne!
‎Ai știut.
‎- Nu! ‎- Ai știut și n-ai spus nimic.
‎- Pleacă! ‎- Ascultă!
‎- Afară! Nu mă atinge! ‎- Nu!
‎- Pleacă! ‎- Nu se poate.
‎Nu, Clara!
‎Clara.
‎Clara, ești bine?
‎Ești bine? Clara.
‎Nu.
‎Nu se poate!
‎Maite! Trimite o ambulanță ‎la aprozarul Clarei!
‎Nu știu. Repede, da! Te rog!
‎BILET DE ÎMBARCARE
‎MADRID - HOUSTON, SUA
‎Clara.
‎Doamne!
‎Bună, Alba!
‎Ce căutați aici?
‎- Tirso nu ți-a spus că venim? ‎- Nu.
‎Facem scufundări. ‎Dar cineva a uitat să umple buteliile.
‎Sigur. Și azi era ea ‎de serviciu aici, nu, vere?
‎Stai liniștită! Se crede mereu șeful.
‎Du-te și umple buteliile!
‎Tirso a spus că le-a pregătit,
‎dar probabil că e în apă cu turiștii, nu?
‎Vrei să vii? ‎Mergem cu barca la Windy Cove.
‎Astea, nu?
‎- Da. ‎- Hai, adu-o și pe-a mea!
‎Asta e bună?
‎E defectă?
‎- Nu. ‎- Perfect.
‎Ne vedem mai târziu.
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Pa!
‎Futu-i, ce grea e!
‎La dracu'!
‎Grăbește-te, dracu'! Ce ai?
‎Ești prea nerăbdător.
‎Au luat buteliile?
‎- Unde e cea marcată? ‎- Nu știu.
‎La dracu'!
‎Stați!
‎Așteaptă!
‎- Stai! ‎- Ce s-a întâmplat?
‎Am nevoie de asta. E rezervată.
‎- Futu-i! ‎- Scuze!
‎Lasă-l în pace!
‎- Hipiot jegos! ‎- Să mergem!
‎N-ai văzut că era aia stricată?
‎Ești bine?
‎M-au amenințat, iar ieri s-a accidentat ‎mătușa mea. Coincidență?
‎Crezi că au fost ei?
‎- Ai… ‎- Bruno!
‎S-a întâmplat ceva?
‎Cum a mers cu familia Entrerríos? ‎Tu și nemernicii ăia…
‎Mi se pare interesant ‎că încă le vinzi marfă.
‎Ascultă-mă, Tirso!
‎Orice s-ar întâmpla… ‎nu uita că ai fost complicele nostru!
‎- Ce tot spui? ‎- Bă!
‎- Dle judecător. ‎- Mercedes, ce faci aici?
‎- Dacă se complică lucrurile? ‎- Te voi ajuta cât de mult pot.
‎- Cât de mult? ‎- Până se transformă în favoare.
‎În curând, vreau să conduci compania.
‎- Ești pregătit? ‎- Normal.
‎Nu! Nici pe departe.
‎La ora asta? Când…
‎Am deja o mamă. ‎Nu trebuie să-mi vorbești ca ea.
‎Păcat că a ta te-a părăsit.
‎Tu te-ai ocupat de mostrele de spermă, nu?
‎Cele rătăcite.
‎După ce-a pățit Alba, m-a atacat cineva.
‎- Cine te-a atacat? ‎- Tu să-mi spui!
‎Toate astea vor trece.
‎Trebuie să te ții tare.
‎N-am putut deschide ‎toate clipurile din telefonul găsit.
‎- Du-l la Garda Civilă! ‎- Vorbești serios?
‎Graffiti-ul, accidentul Clarei. ‎Nu pot risca.
‎Nu contează. Trebuie să le arăți clipul.
‎Giner m-a întrebat ‎dacă îmi amintesc mai multe.
‎N-a închis cazul.
‎Mai bine.
‎Ne pot închide pe toți.
‎A fost prima dată ‎sau au mai fost și alte fete?
‎Cum poți să crezi asta?
‎Sunt fiul tău.
‎Au găsit ceva.
‎Lt. Giner vrea să vorbească cu voi doi.