ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
-Пам'ятаєш кулю Кеннеді? -Неможлива траєкторія?
Подібне сталося, коли та машина опинилася в морі.
Чим ти нас пригощатимеш?
Пастою з тунцем, пастою з томатами
або твоїм шедевром, пастою з тунцем і томатами?
Сьогодні лише з томатами.
-Здивую тебе іншого разу. -Чекатимемо на Альбу?
-Не думаю, що вона прийде. -Не думаєш, чи не знаєш?
Їжмо. Сесар, певно, голодний.
Не проти, що я його запросила?
Чому б я був проти, якщо…
-Ви ж друзі? -Так. Звичайно.
А ким ми ще можемо бути?
-Келих вина? -Так. Дякую.
-Дякую. -Будь ласка.
Не знаю, як вони це роблять.
-Що роблять? -Тримаються і йдуть далі.
-Кохання, мабуть. -Кохання перемагає все.
Хочу сказати, що вони один для одного все зроблять.
Так, справді.
Найважливіше, що вони нікому не шкодять.
То справа вже закрита?
Була б закрита, якби не Хінер.
Альба написала. Затримується через туристів…
Добре. Маємо взяти від сезону якнайбільше, доки він не скінчився.
Без неї буде зовсім не те, але…
-Не те, бо ти нудний. -Ну дякую.
ЦИВІЛЬНА ГВАРДІЯ
Все дуже просто.
Я питаю , чи бачила ти когось іще дорогою до Бруно.
Когось іще?
Так, окрім хлопців із холостяцької вечірки.
Ви покликали спитати те, що вже питали.
Відновлення пам'яті може бути поступовим.
Нічого?
Нічого.
Гаразд.
-Це все? -Якщо тобі більше нічого додати.
Альбо…
За декілька днів я маю закрити справу. Знаєш, що це значить?
ЦИВІЛЬНА ГВАРДІЯ
Я просто хочу повернути собі життя.
Могла б мені сказати.
Забула.
Моя тітка трохи здивувалася.
Впевнена, в тебе було чудове виправдання. Ти на цьому знаєшся.
Альбо, я не проти тебе з Тірсо, та якщо ми не виглядатимемо парою…
це ризиковано.
Нормальною парою?
А що для тебе нормальна пара?
Контролювати кожний мій крок?
Чи жити тут, коли мене від тебе верне?
Я хочу тебе не контролювати, а захистити.
Ти виродок.
Ти виродок!
Мерзотник!
Слухай…
якщо дійсно хочеш мене захистити…
скажи друзям, що ми можемо використати відео проти них.
-Їх не можна шантажувати. -Вони саме це роблять з нами, Бруно.
Благаю.
-Я думав, знадобиться більше часу. -Трохи постарався, щоб прискорити це.
То це все? Перекласифікація відбулася?
Ми зможемо починати будівництво курорту, як і планували.
Гарна новина, правда?
Так, вона гарна, Еміліо.
Хотів би, щоб батько це сам почув.
Де б він не був, він регоче до усрачки.
Тепер буде все добре.
Він знав, що компанія в надійних руках,
що про неї можна не хвилюватися.
Сподіваємося, і надалі також.
А у вас є сумніви?
У нашому випадку краще, щоб не було ніяких сюрпризів.
Елой ненавидить сюрпризи.
І я також.
Чудово.
За наших дітей?
Оренда помешкання скінчиться за два місяці.
Немає сенсу продовжувати її.
Я вже казала, я не проти.
А речі? Треба повернутися й забрати їх.
Мені з тих речей нічого не треба.
Чудово.
Мені шкода.
Дякую, Росаріо.
Будь ласка, пані.
Я не кажу, що спробую, та краще бути обережними.
Твій брат не битиметься з тобою за компанію.
НАША ЛЮДИНА В ДОРОЗІ
Не за себе, так за Хакобо.
Хоче, щоб сину вдалося те, що він не зміг, хоче контролювати його. Класика.
З яких пір ти думаєш про такі речі?
З тих пір, як батько залишив свої акції тобі.
Якщо ми зіграємо партію правильно, його бажання здійсниться.
Можемо викупити частку мого брата
і контролювати все.
Його бажання?
Він знав, що ми з тобою команда.
Чому іще йому залишати всі акції тобі?
Ми ніколи про це не дізнаємось, згоден?
Подбай про це.
ФРУКТИ Й ОВОЧІ У КЛАРИ
+3480791321: МИ МАЙЖЕ НА МІСЦІ
Сучий сину!
Гей!
Бруно Коста?
-Добре, повертай її. -Я її перевертаю.
-Повертай. -Я повертаю, та…
-Уперед. -Може, зупинимося на хвилю?
Давай, ще один поверх.
Я це чув два поверхи тому. Зупинімось.
Уперед.
Погляньмо.
Обережно…
Так, зупинись.
Тепер, беручи з вулиці канапу, спершу перевірятимемо, чи вона входить у ліфт.
Якщо б зачекали, хтось би її забрав.
Хіба вона не чудова? ЇЇ просто треба почистити й відремонтувати.
Люба, ми обоє працюємо. Можемо купити нову.
Ненавиджу, коли викидають непотрібні речі.
-Така система. Купуй, витрачай, міняй. -Тоді я проти системи.
-Хвилиночку. -Що?
Люблю тебе.
Ти щойно мені це казав.
Тоді забудь.
Я теж тебе люблю.
Що це?
Наша канапа.
Чому вона тут?
Домовласник хотів її позбутися, то я замовив її сюди.
А Хакобо? Я думав, він теж прийде.
Він днями стирчить у офісі, щоб бути першим у всьому.
Як у нього справи?
Незрозуміло. Ти ж його знаєш.
Я вже не впевнений, Рубене.
У чому? Що ти хочеш сказати?
Лейтенант з мого підрозділу думав, що він сміливий.
Та в перший день, коли в нас стріляли, він обісцявся.
Не знаю.
Саме жахливі ситуації показують, хто ми насправді.
От дідько. Гей.
Ти в порядку? Гей. Дай подивлюся.
Не торкайся. Лайно.
Трохи крові. Не торкайся, Рубене.
Подивимося. Розслабся.
Дай мені. Боляче?
Уґо…
кого б ти обрав, кузена, чи мене?
-Обрав? -Якщо б можна було залишити одного.
-Я не розумію. -Дідько, просто скажи мені.
Тебе.
Бачиш? Це не складно.
Ти в порядку.
Стривай.
-Ти б ніколи мене не залишив? -Що?
Хіба не цю мурню ви кажете один одному в армії?
-Візьми диню. Вони такі добрі. -Ні, я купляю для Міріам.
-Як її ресторан? -Не дуже добре, якщо чесно.
Шкода.
Ти мало не зустріла Бруно. Щойно пішов.
Чому ти не прийшла на обід?
Була зайнята.
Пробач. Я…
Ти не повинна пояснювати. Ми ж майже одна родина.
-І якщо тобі щось… -Привіт. Доброго ранку.
-Привіт. -Доброго ранку.
-Привіт, Альбо. Як ти? -Добре.
Це добре.
Я знайшов те, що треба, щоб відремонтувати раковину.
Я думала, ти закінчив.
Там є кілька іржавих стиків, то я вирішив їх замінити.
Чудово. Звичайно.
Як твоя дочка, Сесаре?
Краще.
Ще залишилось трохи хімії, та вона тримається.
Добре, поцілуй її від мене.
Звісно.
Дякую, що спитала.
Я тоді почну.
-Дуже дякую тобі. -Скільки я тобі винна, Кларо?
-Ніскільки. Я вирахую з Міріам. -Добре.
-Бувай. -Добре, люба. Побачимось пізніше.
Я казала, що нічого не хочу.
Так.
Це смішно.
А це?
-На що ти сподіваєшся? -Не знаю.
-Думав, ти будеш рада своїм речам. -Все що я хочу — вибратися з цієї діри.
-Коли закриють справу. -А як не закриють, Бруно?
А якщо знадобиться рік?
-Скажи друзям про відео… -Не поспішай.
Що може з нами трапитись?
Вони нас усіх уб'ють? Я не можу жити в цьому фарсі.
-Якщо б це був фарс, то були б докази. -Лейтенант Хінер…
Лейтенанта Хінер могли підкупити. Ти впевнена, що це не вона?
Нікому не можна вірити.
Нікому.
КАМЕРА 1 — 22:53
-Пані лейтенанте… -Що?
-Це лабораторія. -Що?
Щодо зразків ДНК підозрюваних. Хочуть з вами поговорити.
Слухаю.
Цього не може бути.
Альбо…
Я тут заснула?
Схоже на те.
Це не може продовжуватися. Ти маєш щось зробити.
Що ти хочеш, щоб я зробив?
Що завгодно.
-Вона така гарненька. -Так.
-Ти, певно, так хочеш її побачити. -Так. Та в мене немає грошей.
-Все йде на лікування. -Так, звичайно.
Я чув, у Г'юстоні дуже добре.
Справді?
Я ніколи не була за межами Іспанії.
Серйозно? Чому?
Ні з ким було поїхати і…
Я люблю подорожувати, та це треба розділити з кимось
або, я не знаю, ніколи не хотілося.
Треба це виправити, згодна?
Що саме?
Подорожувати, чи знайти, з ким це розділити?
МІСЦЕВА ПОЛІЦІЯ
-Кларо, люба. -Так, Анхелес.
Розміняєш десять євро?
-Звичайно. -У мене ніколи немає здачі.
Потім іду на месу, незручно залишати там дрібні гроші.
Розміняю тобі гроші.
Стів Джобс сказав, що людям треба дати все, що їм не потрібно.
Речі, які змінять їхні життя, хай навіть вони про це не знають.
Пані та панове, це успіх, чи не так?
А тепер розважайтесь, засранці.
Гей.
Не зарано нюхати це лайно?
Тільки подумай, на певній частині планети вже десята година. Тож…
Солдате! Вільно, друже.
Чому ти один? Знайдімо тобі подругу.
-Я пас. -Ти свиня.
Уґо, не зважай на нього. Є речі, важливіші за секс.
Я намагаюся підбадьорити його.
-Він пів року ошивався десь… -Замовкни, Рубене.
Уґо, тримай.
Випий, бовдуре.
-І розвеселися. -Дивіться.
Що він тут робить?
Кажу тобі, мої друзі там. Я…
Хто його запросив?
Як справи, Бруно?
-Бачиш? -Все добре, Мігелю.
Забув тобі сказати.
Як ти, друже?
Ми хотіли поплисти на яхті, та друзів Сандри нудить у морі.
Тому ми влаштували цю вечірку.
-Що думаєш? -Чудово, в дідька, ніби нічого не сталося.
Бруно…
Біля мене одні виродки.
-Добре, що ти прийшов… -Не дури мене.
-Влаштуєш скандал? -Просто хочу поговорити.
То давай поговоримо.
-Та спершу пива. -Поговорімо зараз.
Одне пиво, Бруно.
Давай, ходімо.
Гей.
Ось, тримай. Смачне й холодне, для тебе.
Ось.
Добре, пішли.
Гей.
У нього своє життя.
-Може робити, що хоче. -Так, але вечірка з тими покидьками…
-Я, звичайно, не донощик, та… -А ти що там робив?
Віддавав свій мопед.
Вісенте, я 20 разів дзвонив.
Ти продав балон з неправильною сумішшю кисню й азоту.
Не кажи мені цю лажу.
Добре. Бувай.
Лейтенанте.
Побачимось пізніше.
Знайшлися зразки ДНК.
І що?
Боюся, якщо ланцюг зберігання було порушено, вони не дійсні.
Вони пошкоджені.
Як це «пошкоджені»?
Ми не можемо порівняти їх із ДНК тих хлопців.
Альбо…
-І що тепер? -Не знаю.
Є багато речей, що не клеються.
У жодного з підозрюваних не було тату.
Падіння машини в море непереконливе.
Що?
Чесно, я не думаю, що це були вони.
Буду тримати тебе в курсі.
Дванадцять, тринадцять, чотирнадцять…
-Давай, Уґо! -Продовжуй!
Камера. Рубене, прибери камеру, придурку.
Не записуй мене.
-Опусти! -Гей, тихо!
Заспокойся.
-Не роби так більше, добре? -Не наказуй мені, що робити.
Не можу уявити, як їй зараз. Бідненька.
Якщо б таке сталося зі мною… Я не знаю.
-Я б застрелилася, абощо. -Застрелилася?
-Що? -Нічого. Забудь.
Принаймні, тих, хто це зробив, уже немає. Звичайно, я нікому не бажаю смерті, та…
-Є люди… -Я відійду на хвильку.
Хакобо, я прийшов не слухати Сандру.
-Ми поговоримо нарешті? -Прямо зараз?
-Не знаю. Думаєш, зараз час? -Найкращий час.
Я на хвилинку, дівчата.
Ми облажались.
Ти не уявляєш, як мені шкода.
Я б усе віддав, щоб повернутися в минуле.
Я зроблю все, що ти попросиш.
Скажи Елою не чіпати нас.
-Елою? -Він завжди був твоєю нянькою.
Слухай, Хакобо…
Альба хоче повернути собі життя. Я вас не здам.
У чому проблема?
Наркота Тірсо — лайно, я більше його не куплятиму.
-Він хіба не облишив це? -Чого б це? Через намет на пляжі?
-Дурень ти. -Кузене, зроби мені ласку.
-Що ти хочеш? -Геть до біса.
Я не знаю, про що ти. Присягаюся.
Погрожували вбити всю сім'ю, якщо я здам вас.
-Всю… -Всіх нас.
Альбу, її сім'ю, мою тітку й мене.
Те, що сталося з тими хлопцями…
не нещасний випадок, так?
Бруно, я сприймаю тебе серйозно, та в тебе розпалена уява.
Це тобі не бандитська Сицилія.
-Пішли, нумо веселитися. -Ні.
Ні.
Я б нікому не дозволив скривдити тебе.
Гей.
Ти мені як брат.
Колись я в це вірив.
Нічого не змінилося.
Усе змінилося.
Бруно…
Бруно!
Бруно?
ТІРСО: ПОТРІБНА ТВОЯ ДОПОМОГА
-Альбо. -Тірсо.
-Приходь. -Добре.
Зараз буду.
Рубене.
Дідько.
Що таке? Тебе не вчили стукати?
Рубене…
-Рубене, ми маємо поговорити. Це важливо. -Важливо? Вважаєш, це важливо?
Це щодо Бруно.
Рубене!
Думаєш, зараз гарний час це обговорювати?
-Він говорить з Хакобо. Це погано. -Ти хочеш залишитися?
Рубене, ти не слухаєш.
Слухай, Рубене…
Ти залишаєшся, чи ні?
Обережно з цим балоном, добре? Той, хто його візьме, потоне.
Мабуть, мертвих судити не можна.
Пробач.
Пішли у воду.
-Тірсо. -Пішли у воду.
Послухай мене. Пішли у воду.
Моє прекрасне створіння.
Любий, тебе не було. Що з волоссям?
Бруно дуже нервується.
Що б не сталося, дотримуйся нашої версії.
Це була ідея Рубена.
Що?
І в тебе, і в мене є майбутнє, Уґо. Пам'ятай це.
Найкраща пара року, в біса.
-Бруно. -Привіт, Тоньо.
Альба є?
Ні. Вона мала щось робити з Тірсо.
Що ти маєш на увазі? Вона ж тобі допомагає?
Так, але їй добре ходити до моря. Це її заспокоює.
Сильно. Всі про це говорять.
Хто про це говорить?
Люди.
Що це значить? Що говорять?
Що їй так добре на пляжі з Тірсо, ніби нічого не сталося.
-Ніби нічого…
Що ти робиш, моднявий виродку?
-Гей? -Пусти його!
-Вона шльондра! -Тоньо!
Якщо ще раз заговориш про мою сестру, я тобі всі зуби виб'ю.
-Геть! -Геть з мого бара!
-Гей. Спокійно. -Гей.
Тоньо!
-Тоньо. -Ти в порядку?
-Все добре? -Ти цілий?
Заспокойся. Не нервуйся.
Твоя версія має сенс.
Вони закривають клієнтів у підвалах і накачують наркотою?
Я не розумію. Справді.
Слухай…
Пам'ятаєш цей час три роки тому. Вихідні перед твоїм від'їздом до Мадрида?
Я попросила тебе провести день у бухті, а ти не захотів.
-Я так на тебе розізлився. -Ні! Серйозно?
Ти від'їжджала. Що ще можна очікувати?
А ти думала…
що б з нами трапилось, якщо б…
Тірсо, ти так добре себе поводиш.
-Давай не будемо псувати день. -Добре. Зрозумів.
Та ти не відповіла.
Не можу відповісти на те, що вже в минулому.
-Що? -Ти кажеш це невпевнено.
Ти здурів, чи що?
Я лечу, як супергерой.
Супергерой хапає поганця,
підкидає його, і той потрапляє у сміттєвий бак.
-Було не саме так. -Круто, коли мій дядько — герой.
-Супергерой Луїсіто! -Тоньо.
Йому треба робити домашнє завдання.
Добре.
Обережно, мамо. Пролітаємо.
Луїсіто, а знаєш, що сталося насправді?
-Тато врятував мене, і мене не побили. -Як?
Словами, сила йому не знадобилася.
Такий твій тато.
Справді, тато?
Добре, друже, спочатку домашка, а потім я розповім.
Чому ти так відреагував?
-Поговорив із хлопцями Ентрерріос. -Про що?
Ти ж їх добре знаєш?
Ну…
достатньо, щоб сторонитися їх.
Готово.
Добре. Дякую.
Бруно…
Краще з ними дружити, ніж воювати.
Знаю з власного досвіду.
Так.
Не розказуй цього Альбі, якщо…
Не хвилюйся. Я німа, як риба.
Дякую.
Дідько, ти налякав мене.
У цьому будинку немає особистого простору.
Як вечірка?
Ви з кузеном підбиваєте одне одного на розваги.
Елою, що я маю сказати?
Ми…
молоді, багаті, ну…
І спадкоємці компанії.
Слід починати поводитися саме так.
Чому ти це кажеш мені?
Чому не Рубену?
Бо ти набагато розумніший за нього.
Все ж, у нього буде вдвічі більше акцій у компанії.
Добре…
Рубен — мій кузен.
Акції лишаться в сім'ї, так?
Чому ти кажеш мені усе це?
Я не ризикуватиму роботою через двох шмаркатих дітей.
Ніхто взагалі не дізнається, що сталося.
Перевір, щоб не було зайвих кінців.
На кону майбутнє вашої сім'ї.
Бруно…
Твоя тітка тут?
Вона пішла.
Що ти хочеш?
Щоб я обіймала тебе, плакала
або дякувала за захист честі?
-Я не хочу нічого. -Ні?
Ти не вдаєш із себе героя тієї сцени?
Навіщо це мені?
Я говорив з Хакобо.
-Він сказав, що не знав про погрози. -Ти повірив?
Ти все ще йому довіряєш. Неймовірно…
Не довіряю. Та вважаю, що цього разу він не брехав.
Тірсо бачив тебе у клубі.
Він каже, ви чудово проводили час.
Він це сказав?
-Я йому більше довіряю. -Не такий він чудовий, як ти думаєш.
ПСИХОЛОГ: У ТЕБЕ ВСЕ ДОБРЕ? Я ДЗВОНИВ ПО СКАЙПУ ВРАНЦІ
-Лейтенанте? -Альбо, вибач. Я знаю, зараз пізно.
Ми точно маємо забути про тести.
Що?
Під час зберігання їх змішали з іншими зразками в лабораторії.
Як таке могло статися?
Може, недбалість або…
щось набагато гірше.
Мені дійсно шкода, Альбо.
Я…
-Дякую, що допомагаєш. -Ти вже це казала.
У нас немає місця для неї.
Шкода, бо ви обоє любили цю канапу.
Треба перепочити.
Що таке, дами? Хочете допомогти?
У мене нічого немає з Тірсо.
-Дякую. -Серйозно.
Бачила, як він на тебе дивиться?
-Не моя провина, що він заплутався. -Мабуть, моя.
Дідько, Альбо.
Тірсо зациклився на тобі, а ти з ним граєшся.
-Що він ще може подумати? -Граюся з ним? Це не правда.
-Мені з ним подобається. Він мій друг. -Ти його спантеличуєш.
-Ти не права. -Я не права, Альбо?
Я не права?
А Бруно? А я?
У тебе є він, я, та тобі ще треба Тірсо.
-Звісно. -Знаєш, що?
У житті не можна мати все. Не можна.
А ти поводишся егоїстично.
Егоїстично? Я?
Ти мені тільки зараз це кажеш, Беґо…
А скажеш, що мені, в біса, робити?
Залиш його в спокої.
Дідько.
Що ти тут робиш?
Вибач, друже, дуже хотів пити.
Добре, та що ти робиш тут?
Хочу, щоб ти був у компанії.
Так.
Як ми завжди казали. Ти і я. Працюємо разом, ділимося ідеями.
Ми говоримо про великі гроші, Бруно.
Майбутнє забезпечено для тебе,
твоєї тітки,
Альби, її сім'ї, для всіх.
Навіщо мені це?
Щоб рухатися далі і дати нам шанс.
Особливо вам.
Бруно, одна помилка не має руйнувати життя.
Важко про це думати. Це несправедливо для нас, для тебе…
Ви зґвалтували її!
Це була не помилка.
Пам'ятаєш, ти також там був.
Ми всі це зробили.
У нас був план…
у тебе і в мене.
План майбутнього, в який Альба не вписувалась.
Знаєш, чому?
Вона не така, як ми, Бруно. Не дури себе. І ніколи не буде.
Розумієш… Нічого не трапляється просто так.
Можливо…
Можливо, ти правий.
Звичайно правий, друже.
Почнімо спочатку.
Забудьмо про все це лайно.
-Це мені не дає спокою, друже. -Добре, та…
Будь ласка, поговори з Елоєм.
Обіцяю.
Добре?
Так.
Залишу тебе.
Зателефоную пізніше. Добре?
Лейтенанте…
Пуерто, хто перший приїхав на місце аварії?
-Місцева поліція. -Так, але хто саме?
Я дізнаюся.
І я хочу дізнатися, хто відносив зразки до лабораторії.
-Це я пам'ятаю. -Хто?
Сесар.
Це неможливо. Не можу в це повірити.
-Не може бути. -Знаю. Це божевілля.
-Вони ж пара. Так? -Саме це я не розумію.
-Мені потрібно повідомити про це. -Не можна. Його посадять.
Однаково. Він має заплатити. Цього не потрібно лишати.
-Слухай… -Це моя провина.
-Я виростила його. Не розумію.
І Альба, ця бідна дівчина. Я не знаю, що робити.
-Добре, добре. -Що робити?
Що робити?
Слухай.
-Треба думати обережно, так? -Так.
-Бруно і Альба зустрічаються. -Так.
То хіба це зґвалтування?
Я хочу сказати, ми не знаємо, що сталося.
Може, хлопці Ентрерріос і солдат… Не знаю. Може, тільки хотіли…
Може, вони не хотіли…
Що… У чому справа?
-Що? -Я нічого не казала про солдата.
О Боже.
Ти знав.
-Ні. -Ти знав і нічого не сказав.
-Забирайся! -Слухай.
-Геть! Не торкайся мене! -Не можна.
-Забирайся! -Не можна.
Ні, Кларо! Кларо! Кларо?
Кларо.
Кларо, ти в порядку?
Що з тобою? Кларо?
Ні.
Тільки не це.
Майте!
Виклич швидку до магазину Клари.
Не знаю. Швидко, так, будь ласка. Мерщій!
КВИТОК НА ЛІТАК: КЛАРА — СЕСАР
МАДРИД — Г'ЮСТОН, США
Кларо.
О Боже.
Привіт, Альбо.
Що вам треба?
-Тірсо не сказав, що ми прийдемо? -Ні.
Ми хочемо попірнати. Та один геній забув заправити балони.
І сьогодні це була вона, так, кузене?
Не хвилюйся, він думає, що завжди головний.
Зроби послугу, візьми балони, чемпіоне.
Тірсо казав, у нього балони готові,
та, певно, він у воді з туристами, так?
Ти хочеш поїхати? Ми їдемо на човні до Вітряної бухти.
Ці, так?
-Так. -Візьми й мені.
Цей нормальний?
Він не зіпсований?
-Ні. -Чудово.
Добре, побачимось.
-Бувай. -Бувай.
Чао.
Чорт, цей важкий.
Трясця!
Мерщій, блін. Що з тобою?
Який нетерплячий.
Вони забрали балони?
-Де той, що позначено? -Не знаю.
От дідько!
Чекайте!
-Чекайте! -Що сталося?
Я заберу цей. Він замовлений.
-Чорт, чуваче. -Пробачте.
Залиш його.
-Чортів хіпі. -Поїхали.
Ти не помітила, що цей поганий?
Ти в порядку?
Вони мені погрожували, а вчора моя тітка впала. Це збіг?
Думаєш, це були вони?
-Ти… -Бруно…
Чого ти прийшов? Щось сталося?
Як пройшло з Ентрерріосами? Кумедно виглядаєш із тими утирками.
Кумедно чути, коли ти все ще штовхаєш їм те лайно.
Слухай мене, Тірсо.
Що б не сталося… не забувай, що ти співучасник.
-Що ти верзеш? -Гей.
-Ваша честь? -Мерседес, що ти тут робиш?
-А якщо все ускладниться? -Я поможу, як зможу.
-Це як? -Поки це не стане послугою.
Дуже скоро ти будеш керувати компанією.
-Ти готовий до цього? -Звичайно.
Ні. Навіть близько.
Обдовбався так рано? Коли ти…
Гей, у мене вже є мамуся. Не говори так зі мною.
Шкода, що твоя тебе покинула.
Ти займався зразками сперми?
Тими, що були втрачені.
Після випадку з Альбою, на мене напали.
-Що ти маєш на увазі? -Це ти мені скажи.
Все це пройде.
Ти маєш бути сильнішим, ніж будь-коли.
У телефоні, який ми знайшли, не відкриваються деякі відео.
-Віддай до Цивільної гвардії. -Ти серйозно?
Графіті, випадок із Кларою. Я не можу ризикувати.
Це не важливо. Треба показати їм відео.
Хінер спитала, чи згадала я більше з тієї ночі.
Вона не закрила справу.
Це на краще.
Хай усіх нас посадять.
Це було вперше, чи, може, були інші дівчата?
Як ти можеш про таке думати?
Я твій син.
Вони щось знайшли.
Лейтенант Хінер хоче з обома вами поговорити.
Переклад субтитрів: Катерина Мельниченко