‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בוקר טוב.‬
‫אנו בשידור חי מבית המשפט המרכזי באליקנטה,‬
‫לפני אחד מהמשפטים המתוקשרים של השנה.‬
‫מרגע שהתלונה נגד ארבעת הנאשמים התקבלה,‬
‫ניתן לפתוח בהליכים המקדמיים.‬
‫בשלב זה, הצדדים השונים‬ ‫ינסו להציג את טיעוניהם.‬
‫אין ספק שמדובר‬ ‫באחד מהתיקים המתוקשרים של השנה.‬
‫מנואל.‬ ‫-אמרתי לה שאסור לה להיכנס.‬
‫מרסדס לא צריכה הזמנה. הצעת לה קפה?‬
‫אני לא רוצה כלום, חתיכת בן זונה.‬
‫אכן, בן זונה מגושם.‬
‫סליחה.‬
‫וואו.‬
‫איזה צירוף מקרים.‬
‫מה זה?‬
‫תיק החקירה של חמיך והעסקאות המעניינות שלו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫ויקטור אנטרריוס היה ענק,‬ ‫אבל היו לו חולשות.‬
‫תאוות הכוח שלו‬ ‫גדלה ביחד עם היכולת שלו להשחית.‬
‫אני מעכב את התיק כבר זמן מה.‬
‫חלק מעמיתיי תוהים מדוע.‬
‫חלק מעמיתיך? כולם יודעים שאנחנו חברים.‬
‫הדמיון של אנשים משתולל, מרסדס.‬
‫הייתי צריך לבחור בין קבלת התלונה‬
‫לבין אישור ביקורת על ספרי החשבונות שלכם.‬
‫הספרים שלנו נקיים.‬
‫שאלת את עצמך למה חמיך בחר בך על פני בנו?‬
‫את באמת חושבת שזה היה רק בגלל הכישרון שלך?‬
‫שום דבר לא נקבע מראש.‬
‫לי חשוב הבן שלי, לא מה יקרה לבעלי.‬
‫אין לי ספק.‬
‫עכשיו תשכחי מזה, ותעזרי לבן שלך.‬
‫איך?‬
‫תגיעי להסכמות עם השופט ועם התביעה.‬
‫איזה מין הסכמות?‬
‫תודו באישומים, ותוותרו על שלב ההוכחות.‬
‫המשפט יתמצה באישור ההסכם ביניכם.‬
‫כבר ידעת את זה.‬
‫ובכל זאת אילצת אותי לשחק איתך.‬ ‫מעולם לא התכוונת לעזור לי.‬
‫אני עוזר לך עכשיו.‬
‫- רובן -‬
‫איך אומרים דודה?‬ ‫-"דודה".‬
‫…משפחה מהאזור…‬ ‫-טוב מאוד.‬
‫…מוסיפה לעניין בתיק, שהתעלומה הגדולה בו‬
‫היא עדיין המאפיין יוצא הדופן‬ ‫בפשעים מעין אלה.‬
‫אחד מהנאשמים היה בן זוגה של הנאנסת.‬
‫מדוע הוא השתתף במעשה נורא כל כך?‬
‫אנו ננסה לעשות על השאלה.‬
‫מקורות מקורבים לפרקליטות המחוז‬ ‫מדווחים שהמשפט עשוי להתחיל‬
‫מוקדם מהמתוכנן.‬
‫כאן, בעיירה בה התרחש האונס, לכאורה…‬
‫הסכם?‬ ‫-זה מה שהוא אמר לי.‬
‫אותו אחד שזיין אותך בתמורה לשום דבר?‬
‫קצת כבוד, מריאנו.‬ ‫-את בוגדת בי, ואז מצפה לקבל כבוד?‬
‫אלוי אומר שכדאי לשקול את זה. מה אתה חושב?‬
‫לא היינו מוכנים לקבל הרשעה, מרסדס.‬ ‫זה עוד יותר גרוע.‬
‫אסור לנו להיראות חלשים.‬ ‫-אפילו אם אנחנו חלשים?‬
‫כל הראיות ייבדקו.‬
‫ההגנה תנסה למצוא עדים, לא משנה איפה.‬
‫אם אפשר לקנות אותם, ייקנו אותם.‬
‫הם יעשו הכול כדי לנצח,‬ ‫והם כבר הוכיחו את זה.‬
‫הם יתקפו אותך בלי רחמים, אלבה.‬
‫הם יטענו שרצית את זה, שהתגרית בהם,‬
‫כל מיני דברים מזעזעים.‬
‫החדשות הרעות הן…‬
‫שהם יהיו טובים בזה.‬
‫אין גם חדשות טובות?‬
‫הם לא ראו אותי כועסת.‬
‫אנחנו חייבות להיות חזקות.‬
‫הדבר היחיד שחשוב, היחיד,‬
‫הוא שבית המשפט יאמין לך.‬
‫ושהאשמים יקבלו את מה שמגיע להם, כמובן.‬
‫האשמים.‬
‫כן, אלבה. נכון להיום, ארבעתם אשמים.‬
‫אני צריכה קצת אוויר.‬
‫בטח.‬
‫אל תדאגי. אין לחץ.‬
‫קחי את הזמן.‬
‫ומה נעשה עד אז?‬
‫מה זאת אומרת "עד אז"?‬ ‫-עד שהמשפט יתחיל.‬
‫נעבוד. אנחנו נעבוד.‬
‫אנחנו צריכות להתכונן.‬ ‫אסור לנו לעשות טעויות.‬
‫אנחנו יכולות לנצח?‬
‫את מכירה את הסיפור על דוד וגוליית?‬
‫בואי נקווה שהסוף יהיה דומה.‬
‫אנחנו חייבות להאמין.‬
‫אני פה.‬
‫תגידו לי מה העניין, ואז אלך.‬ ‫אני לא אחזור הנה.‬
‫יכול להיות שתיאלץ לחזור כמה פעמים שצריך.‬
‫זאת לא מסיבה.‬
‫לא באנו ליהנות.‬
‫בעתיד הקרוב נצטרך להישען אלה על אלה.‬
‫כי אם אחד מאיתנו יפול, גם השאר יפלו.‬
‫ואנחנו לא יכולים להרשות את זה.‬
‫נכון, ברונו?‬
‫ראיתי את ברונו אתמול.‬
‫ו…?‬
‫הוא היה עם קלרה.‬
‫לא אמרתי שלום.‬
‫בדרך הנה חשבתי…‬
‫שבטח קשה לך מאוד.‬
‫היי…‬
‫ברונו.‬
‫ראיתי אתכם ביחד,‬
‫מאז שהתחברתם ועד שכל החרא הזה התפוצץ.‬
‫את בטוחה שלא שווה לך להילחם על זה?‬ ‫-קל מאוד להגיד.‬
‫מה את מרגישה כלפיו?‬
‫אני… זה מסובך.‬ ‫-לא, זה פשוט מאוד.‬
‫ברונו הוא דבר אחד, ומה שקרה הוא דבר אחר.‬
‫איך להפריד?‬
‫איך?‬ ‫-אני לא יודע איך לעזור לאלבה.‬
‫אני רוצה להיות קרוב אליה,‬ ‫אבל אולי כדאי שאעזוב אותה בשקט.‬
‫אני לא יודע איך לדבר איתך.‬
‫אני לא רוצה להסתכל לך בעיניים.‬ ‫-ברונו, היי, תסתכל עליי.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫אל תשכח שאני יודעת מי אתה.‬
‫אני אתמוך בך כל החיים.‬
‫בכל דבר, לא משנה.‬
‫לא משנה מה יקרה, אני איתך לנצח.‬
‫באמת נראה לך שהוא עשה את זה?‬
‫אם אני רוצה לעבור את זה,‬ ‫אני חייבת למחוק את הלילה ההוא מחיי.‬
‫ובשביל זה אני צריכה למחוק גם אותו.‬
‫אני משתגעת.‬
‫אין דרך טובה לצאת מזה.‬
‫תקשיב, ברונו, אתה עדיין חושב‬ ‫שאתה לא צריך עורך דין?‬
‫אני אמשכן את החנות, ויהיה לי מספיק כסף.‬
‫אני אעשה מה שצריך,‬ ‫אבל אתה צריך עורך דין משלך.‬
‫אני מעדיף להיות איתם…‬
‫לדעת מה הם זוממים.‬
‫ככה אוכל לעזור לאלבה.‬
‫במקום לחשוב על עצמך.‬
‫מגיע לי.‬
‫גברת, אני רוצה להחזיר משהו.‬
‫פשוט…‬ ‫-עם כל הכבוד…‬
‫היית צריכה לראות את הפרצוף שלך.‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-מה נראה לך?‬
‫חוצפנית מטומטמת.‬ ‫-התגעגעת אליי?‬
‫- שישה חודשים קודם לכן -‬
‫תודה, דני.‬
‫אלוהים, דני, איזו חולצה נחמדה.‬ ‫פנו דרך, צוות החילוץ הגיע!‬
‫אלוהים, הוא חיוור! צריך לפנות אותו מיד!‬
‫רובן…‬ ‫-באתי להציל אותך.‬
‫להציל אותי ממי?‬ ‫-מעצמך.‬
‫מה קורה, גבר? תביא משהו …‬
‫גבר!‬
‫אמא שלי כל הזמן שואלת‬ ‫אם עשית פרסומות לטלוויזיה.‬
‫בדיוק כמו האחיין שלי.‬ ‫עוד לא סיימתי את התואר אפילו.‬
‫אני לא יודעת אם אסיים.‬ ‫-באמת?‬
‫את לא אוהבת את עולם הפרסום?‬ ‫-אני לא אוהבת מניפולציות.‬
‫ממתי את כל כך מוסרית?‬
‫מדריד משנה אותך.‬
‫אז מה את עושה הלילה?‬
‫בואו נלך לבלות בנוט.‬ ‫-רגע, חבר'ה.‬
‫נמאס לי מהנוט, נמאס לי מהראלי, מהסומו‬
‫ומכל החרא הזה.‬
‫אולי נעשה משהו אחר?‬ ‫-כמו מה?‬
‫כמו לזיין לברונו את המוח, למשל.‬
‫לא, זה לא חדש.‬ ‫-באמת, מה אפשר לעשות?‬
‫למה שלא נלך למסיבה?‬
‫נחשי מה יש הלילה?‬
‫המסיבה של הפקולטה לאמנות. למה לשתוק?‬
‫זין, אני לא הולך ל…‬ ‫-חבר'ה, אמרו לי ש…‬
‫זאת פנטזיה.‬ ‫-בדיוק!‬
‫לא, לא. יש לי מבחן ביום שני.‬
‫אמנות? באמת?‬
‫תקשיבי, לא באתי לפגוש אותך.‬
‫באתי לעשות כיף‬ ‫לפני שאני חוזרת למציאות העגומה.‬
‫מציאות עגומה? אבל את אוהבת לגור שם.‬
‫כן, אבל מחוץ לעונה זה סרט אימה.‬
‫והכי גרוע, אין בנים.‬
‫בואו נראה.‬
‫הגבר הזה בדיוק חזר מסומליה.‬ ‫צריך לחגוג את זה.‬
‫חקובו בדרך.‬
‫בבקשה, תרחמי עליי.‬
‫פנטזיה… קדימה. כן!‬
‫אני לא מאמין.‬ ‫-זה נכון.‬
‫מה קרה? זאת חניית נכים.‬
‫לא, גבר. אחרי 450 ק"מ אני לא אחפש חניה.‬
‫לשירותך, המפקד.‬
‫עמוד נוח.‬ ‫-בוא הנה.‬
‫אני ממש שמח לראות אותך.‬ ‫-גם אני.‬
‫איך היה בסומליה?‬ ‫-הרגת המון ג'יהאדיסטים, נכון?‬
‫שתוק.‬
‫שטפת ידיים טוב?‬ ‫אנחנו לא רוצים לחטוף איזה וירוס.‬
‫מה שלומך?‬
‫עכשיו יותר טוב.‬ ‫-באתי רק בשבילך.‬
‫ואני באתי בשבילך, גבר.‬ ‫-תודה. לשניכם.‬
‫הם חושבים שהם יותר טובים.‬ ‫-כי זה נכון, בן דוד.‬
‫טוב, לאיזה מין חור הבאתם אותי?‬
‫יש פה שילוב של חנוניות וסטלניות.‬
‫כולן חזירות קטנות.‬ ‫-טוב, בואו נלך על החזירות.‬
‫- קרפה דיאם -‬
‫תכירי לי מישהו.‬
‫מה דעתך עליו?‬ ‫-לא רע.‬
‫הוא לומד איתך?‬ ‫-לא. קוראים לו חאל. הוא מטורף.‬
‫הוא עושה גרפיטי, מפסל, מצייר, מצלם…‬
‫דגמנתי בכיתה שלו. בתשלום, כמובן.‬
‫למה לא אמרת לי?‬
‫כי זה לא סיפור. למי אכפת?‬
‫בעירום מלא?‬
‫לא, בשיריון. מה נראה לך?‬
‫אלבה, הלילה נעשה בלגן.‬ ‫-את משוגעת.‬
‫אני נשבעת.‬
‫בגו, יש לי חברות שרוצות להכיר אותך.‬ ‫את, תמצאי מישהי אחרת.‬
‫מה יש שם?‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫אין מצב. התלהבת ממישהי.‬ ‫-לא הסתכלתי על אף אחת.‬
‫ברונו, ריחפת לגמרי כשהסתכלת עליה.‬ ‫-מי זאת?‬
‫אולי היא מוצאת חן גם בעיניי. אני מצטרף.‬ ‫-אני לא מספר.‬
‫בואו נלך לשתות בירה.‬
‫זה מה שהכי התגעגעתי אליו.‬
‫מה? הבחורות?‬
‫אולי שם הוגו היה…‬
‫לא, הוא לא אוהב שחורות, הוא עושה רק לבנות.‬
‫היי, היי. כבוד.‬ ‫-זאת בדיחה.‬
‫לא. זאת לא בדיחה.‬
‫אז אנחנו קצת סנובים וקצת גזענים. מה הבעיה?‬
‫היי, ברונו.‬
‫מה בדיוק את עושה בשירותי הגברים?‬
‫בדיוק כמוך, רק בישיבה. יש בעיה?‬
‫אף פעם לא ראית בחורה בשירותי גברים?‬ ‫אז עכשיו יש לך סיפור לספר.‬
‫ברונו.‬
‫אלבה?‬
‫שלום.‬
‫זה אתה שהסתכלת עליי קודם?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫הפרצוף שלך היה מוכר.‬
‫גם שלך. אבל לא בגלל זה הסתכלתי עלייך.‬
‫לא?‬
‫לא.‬
‫הוגו, אני לא סובל את ברונו, בנאדם.‬
‫כאילו, ראית אותו? ראית?‬
‫יום אחד אני ארסק את הפרצוף המרובע שלו.‬
‫הוגו! אתה מקשיב לי?‬ ‫-כן, אני תמיד מקשיב לך, רובן.‬
‫מי זאת?‬ ‫-סנדרה שולחת לי תמונות של הציצים שלה.‬
‫ממש מצחיק.‬ ‫-למה?‬
‫בימי ראשון היא מנגנת בגיטרה אצל הכומר.‬
‫ראית את הגיישה? פאק!‬
‫זאת השותפה שלי.‬
‫מי?‬
‫הגיישה.‬
‫וואו.‬ ‫-כן.‬
‫מה אתה עושה במסיבה הזאת?‬
‫אני לא יודע. לא רציתי לבוא.‬
‫גם אני לא.‬
‫אבל אנחנו פה.‬
‫כן, ו…‬
‫למה אנחנו מתחבאים פה? אני לא מבינה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫נלך?‬
‫אז כשראית אותי לא ידעת שאתה מכיר אותי?‬
‫שאלה קשה.‬
‫למה?‬
‫כי בתת מודע שלי בטח ידעתי.‬
‫אבל ראית אותי ואז הרגשת משהו?‬
‫כן.‬
‫ובאותו רגע לא ידעת שאתה מכיר אותי?‬
‫טוב, אני לא יודע. לאן את חותרת?‬
‫אני?‬ ‫-כן.‬
‫לבית שלי.‬
‫סתם בשביל לשבור את הקרח.‬
‫מה קרה? אני קצת מהירה מדי?‬
‫לא.‬
‫יופי.‬
‫טוב, זה הכול, לא?‬
‫כן.‬
‫והספה? איפה היא?‬
‫הספה הייתה של…‬
‫היו שם מדפים, נכון?‬
‫היו.‬ ‫-כן.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫זין. טוניו. עוד פעם.‬ ‫-כבר אמרת לו?‬
‫לא. ואתה?‬
‫לאחיך? למה שאספר לו…‬
‫לדודה שלך, מטומטם.‬
‫לא. עוד לא.‬
‫היי, זה רציני, נכון?‬
‫תקשיבי, זה כל כך אמיתי…‬
‫שכשנחזור הביתה,‬ ‫אני אטפס למרפסת של בניין הערייה‬
‫ואכריז על זה, בסדר?‬
‫מעולה.‬
‫אני חייב ללכת.‬ ‫-לא.‬
‫יש לי שיעור.‬
‫הנה המפתחות.‬ ‫תרגישי כמו בבית. תעשי מה שבא לך.‬
‫שיהיה לך יום טוב.‬
‫ביי.‬
‫- ברוכה הבאה -‬
‫אלביטה, מה קורה?‬
‫נדפקתי לגמרי.‬ ‫-למה?‬
‫כי אני מאושרת, בגו.‬
‫אני מאושרת מאוד.‬
‫- קלרה פירות וירקות -‬
‫וואו. חזרת.‬
‫- משטרה מקומית -‬
‫אני אגלה מי עשה את הגרפיטי.‬
‫אל תדאג. בסוף יימאס להם.‬
‫בכל זאת.‬
‫תני לי לעזור.‬
‫מה שלום אוליביה?‬
‫עושה רושם שהיא מגיבה לטיפול.‬
‫לא יודע. רציתי להישאר עוד כמה ימים,‬ ‫אבל היא בידיים טובות.‬
‫היא עם אשתך, לא?‬ ‫-עם אשתי לשעבר.‬
‫תיארתי לעצמי.‬ ‫-כן, כן.‬
‫טוב, היחסים בינינו משתפרים.‬
‫כהורים, זאת אומרת.‬
‫הצלחת…‬
‫להסדיר את היחסים בינך לבין משפחת אנטרריוס?‬
‫כן, ברור.‬ ‫-לתמיד?‬
‫לתמיד.‬ ‫-ורק ביטלת להם קנסות?‬
‫נראה לי קצת מוגזם שהם ישלמו‬ ‫עבור הטיפולים של הבת שלך בארצות הברית…‬
‫אם רק ביטלת להם קנסות.‬
‫תקשיב, סזאר.‬ ‫יש משהו שאתה יכול לעזור לי בו.‬
‫אתה יכול לעזור לברונו…‬
‫ולעשות כל מה שתוכל?‬
‫אני צריכה לחזור לעבודה.‬
‫אסור שיהיו פרצופים עגומים,‬ ‫עימותים עם התקשורת‬
‫או הצהרות פומביות.‬
‫הבגדים שלכם צריכים להיות ללא רבב כל הזמן.‬
‫בלי יציאות בלילות.‬
‫אתם חייבים לנהל חיי משפחה.‬
‫חיי משפחה? עוד יותר מעכשיו? לא יודע.‬
‫מה אתה מנסה להגיד?‬ ‫-שהמסיבה נגמרה.‬
‫צריך לשמור על פרופיל נמוך, בן דוד.‬
‫ואם אני רוצה לצאת לחגוג, מי יעצור אותי?‬ ‫-אני.‬
‫תסדר את החרא הזה, אלוי.‬
‫דיברנו על מה שאתה יודע על מקרים כאלה?‬
‫הצוות שלנו מוכן היטב.‬
‫אני מקווה בשבילך.‬
‫בוא, הוגו.‬
‫רובן, הם צודקים.‬
‫אם אנחנו לא רוצים‬ ‫שכולם יחשבו שאנחנו ילדים חרא,‬
‫אנחנו צריכים להראות להם שאנחנו לא.‬
‫מי אמר שאנחנו כאלה?‬ ‫-אתה מסכן את העתיד.‬
‫העתיד? בוא נראה. איזה עתיד? העתיד שלך?‬
‫העתיד של חקובו?‬
‫לא, תודה.‬
‫חקובו מעצבן אותי. מי הוא חושב שהוא?‬
‫אני לא סומך עליו.‬
‫הוא חושב רק על דבר אחד.‬ ‫להיות הכי טוב. כמו סבא.‬
‫שכח ממנו. הוא יקבל את שלו.‬
‫אמא לא מבינה שהיא לא יכולה לשלוט עליי?‬
‫אני אעבוד בחברה‬ ‫ואתחתן עם סנדרה אם יבוא לי.‬
‫אמא שלך רוצה בטובתך.‬ ‫-היא רוצה בטובתה.‬
‫מה ההבדל?‬
‫היי, מה אתה עושה?‬ ‫-היי.‬
‫רובן, תקשיב.‬
‫הם צודקים.‬ ‫-נו, באמת.‬
‫אנחנו ביחד… היי.‬
‫אנחנו ביחד בעסק הזה.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫אם אתה מבין, תמצמץ.‬
‫כן, לפעמים אני מרגיש‬ ‫שאתה היחיד שמבין אותי.‬
‫אני מפשל כל הזמן, אבל אתה תמיד לצדי.‬
‫בשביל זה יש חברים.‬
‫כן…‬
‫אתה הרבה יותר מחבר.‬
‫תודה רבה.‬
‫מה זה היה?‬
‫אני…‬ ‫-תעוף. תעוף מפה!‬
‫חתיכת הומו! תעוף מפה! בן זונה.‬
‫בבית המשפט מתרוצצת שמועה מזה מספר ימים.‬
‫ישנה אפשרות ששני הצדדים יגיעו להסכמות.‬
‫פירושו של דבר…‬
‫מאיפה הגיע אליהם המידע הזה?‬ ‫-נדמה לי שאני יודעת.‬
‫אף אחד לא התקשר אלייך‬ ‫לדבר על כסף או על עסקה?‬
‫לא. לעת עתה,‬ ‫הם מעדיפים להדליף פרטים לתקשורת.‬
‫כן, אבל אני לא מבינה מה יוצא להם מזה.‬
‫בינתיים, כמו שהכתבת אמרה, זאת רק שמועה.‬
‫ככה יהיה להם זמן לבדוק אם ננגוס בפיתיון.‬
‫אם הם יתקשרו אלייך, זאת תהיה הודאה באשמה.‬
‫כן, וגם הוכחה לכוונותיהם הטובות.‬
‫הם ישיגו את היעד העיקרי שלהם,‬ ‫לא להגיע למשפט.‬
‫הם יוכלו להימנע מחשיפה תקשורתית,‬
‫והשערורייה לא תפגע בעסקים שלהם.‬
‫כן, אבל ככה כולם ידעו שהם אשמים.‬
‫כן, אבל הם לא ילכו לכלא.‬
‫עם הזמן, הכול יישכח.‬
‫הם יוכלו לפתוח דף חדש.‬
‫כן?‬ ‫-ברונו קוסטה?‬
‫מי זאת?‬
‫מוניקה רובלדו. אני עיתונאית.‬ ‫אל תנתק, בבקשה.‬
‫אתה שם?‬ ‫-כן.‬
‫תודה רבה.‬
‫התקשרתי כדי לדבר איתך על המקרה של אלבה…‬
‫סזאר?‬
‫אתה שיכור?‬
‫אתה בסדר?‬
‫חשבתי על מה שאמרת.‬
‫על לעזור לברונו.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אני מצטער.‬
‫אם אני אנסה…‬
‫אני אאבד את הבת שלי.‬
‫- לא זה לא -‬
‫- אנסים! -‬
‫- חסוס, 23 -‬
‫- דוד, 28 -‬
‫- היי, מה נשמע? -‬
‫למה לא סיפרת לי על השופט?‬
‫חשבתי שהכול יסתדר.‬
‫בן זונה.‬
‫הוא יקבל את מה שמגיע לו.‬
‫כן.‬
‫ממה את פוחדת?‬
‫אני לא רוצה להפסיד אותו.‬ ‫-את המשפט?‬
‫התכוונתי לבן שלי.‬
‫מה אתה חושב על עורכת הדין?‬
‫היא לא יודעת במה היא מסתבכת.‬
‫ניסינו לדבר עם עורכת דינה‬ ‫של הנאנסת, מרתה וייר,‬
‫אבל הדבר לא התאפשר.‬
‫עם זאת, מרתה וייר‬ ‫עבדה במספר משרדי עורכי דין,‬
‫וייצגה בהצלחה לקוחות הרבה פחות נאצלים.‬
‫מעניין מה גרם לשינוי הכיוון החד.‬
‫מוזר לחשוב‬ ‫שמדובר באשת מקצוע עם ניסיון מועט ב…‬
‫כן.‬ ‫-שלום, מרתה. ערב טוב.‬
‫את זוכרת אותי? את יודעת מי זה?‬
‫איך לא? עדיין יש לי את המספר שלך.‬
‫אני מחכה לשיחה הזאת כבר כמה ימים.‬
‫אלוי, לא יהיה הסכם.‬
‫מה קרה? נהיית ביישן פתאום?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫באתי להחזיר לטוניו את הכלים שלו.‬ ‫הוא השאיל לי אותם.‬
‫הוא ישן עכשיו.‬
‫אני יכול להשאיר אותם פה.‬ ‫אני לא חייב להיכנס.‬
‫ממתי אתה צריך תירוץ כדי להיפגש איתי?‬
‫רציתי לדעת אם את בסדר.‬
‫את בסדר?‬
‫טוב…‬
‫אני הולך.‬ ‫-תישאר.‬
‫את בטוחה?‬
‫תיכנס.‬
‫על פי הידוע עד כה,‬
‫אף שהנאשמים היו מוכנים להודות באשמה,‬
‫התביעה הפרטית,‬ ‫אשר מיוצגת על ידי מרתה וייר,‬
‫עורכת הדין של אלבה יורנס,‬
‫דחתה את ההצעה לעסקה,‬ ‫ובכוונתה לקיים את המשפט.‬
‫נזכיר לכם שלנאשמים צפוי עונש‬ ‫של עד עשרים שנות מאסר.‬
‫הכול יהיה בסדר, ילד שלי.‬
‫היי, דודה. מה קרה?‬ ‫-סליחה, לא התכוונתי להדאיג אותך.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן, כן. המשפט מחר,‬ ‫ולא רציתי להשאיר אותך לבד.‬
‫אל תדאגי.‬
‫מה שיהיה, יהיה.‬
‫את רוצה לשתות משהו?‬
‫כבר הייתי במיטה.‬
‫ברונו, איך אתה כל כך רגוע?‬
‫אני… אני מנסה לא לחשוב על זה הרבה.‬
‫זאת אומרת, אני לא רוצה להשאיר אותך לבד.‬ ‫לא יודעת, המשפחה הזאת…‬
‫אני מרגישה חסרת אונים,‬ ‫כי אני לא יכולה לעזור לך.‬
‫איתם, יש לי את ההגנה הכי טובה שיש.‬
‫אם את רוצה לעזור לי, אל תסבלי בגללי.‬
‫את היחידה שעומדת לצדי.‬
‫זה די והותר.‬
‫באמת.‬
‫טוב, אני אישן כאן הלילה.‬ ‫-מה?‬
‫כן.‬ ‫-אין צורך.‬
‫לא רצית ללכת לישון? לך לישון.‬ ‫-אני לא בן עשר.‬
‫כן, אני אשאר כאן, אראה סרט,‬
‫ואם אתה רוצה, כשתירדם‬ ‫אני אסגור את הדלת ואצא בשקט.‬
‫דודה… אני בסדר.‬
‫גם את צריכה לנוח.‬
‫לכי הביתה, ונתראה מחר.‬
‫בסדר.‬
‫חכי.‬
‫תישארי.‬
‫קדימה, לך למיטה. לך למיטה.‬
‫אני אראה סרט, ואשב לי פה רגועה.‬
‫לך.‬
‫תנוחי קצת.‬ ‫-גם אתה.‬
‫היי.‬
‫קחי. אני יודע שתמיד קר לך.‬
‫אתה מכיר אותי טוב, ילד.‬
‫לילה טוב.‬
‫בסדר.‬
‫כל זה עוד יעבור.‬
‫ואז מה?‬
‫טוב…‬
‫נחפש התחלה חדשה.‬
‫ביחד, אם תרצי.‬
‫טירסו…‬
‫אני לא…‬
‫פעם היינו מאוהבים.‬
‫נוכל לחזור לאותו מקום.‬
‫אני לא רוצה לחזור לשום מקום.‬ ‫-לא התכוונתי שנחזור.‬
‫התכוונתי…‬
‫שנחפש עתיד…‬
‫ביחד.‬
‫יום לפני…‬
‫מה שהם עשו לי…‬
‫ברונו ואני יצאנו לרוץ.‬
‫מולנו הייתה אישה שלא נשמה טוב.‬
‫הוא עצר, עזר לה…‬
‫וליווינו אותה הביתה.‬
‫הלכנו במהירות של צבים. טירוף.‬
‫אבל כש…‬
‫נשכבנו שוב על הדשא…‬
‫באותו רגע, הבנתי שבחור הזה…‬
‫הוא מישהו מיוחד.‬
‫אין סיכוי‬ ‫שהוא היה מאכזב אותי או נוטש אותי.‬
‫אבל… אני חושבת שטעיתי.‬
‫תודה שאתה פה, טירסו.‬
‫אני אשמור עלייך תמיד.‬
‫אחרי שההליכים המקדמיים‬ ‫הסתיימו בלי שהצדדים הגיעו להסכמות,‬
‫המשפט המסקרן של ארבעת הצעירים,‬
‫שנאשמים באונס של צעירה‬ ‫מהעיירה שלהם, ייפתח היום.‬
‫העניבה לא תגרום לי להיראות פחות אשם.‬
‫מה הסיפור עם ברונו?‬ ‫-אל תדאג בגלל ברונו.‬
‫למה לא?‬ ‫-בן דוד, זה טבעי שיש לו ספקות, בסדר?‬
‫כל הבלגן הזה…‬ ‫-אז הוא לא היה צריך לזיין אותה…‬
‫הוא לא נגע בה!‬ ‫-מה אתה יודע? היית שיכור.‬
‫אל תצעק עליי…‬ ‫-אל תיגע בי!‬
‫תגידו, מה הבעיה שלכם?‬ ‫אתם בלתי נסבלים כבר שבועות.‬
‫תקשיב, לא אכפת לי…‬
‫הילד הזה מטומטם. לא אכפת לי, אבל תטפל בזה.‬
‫בדיוק מה שחסר לי, עוד בעיות.‬
‫ביקשתי סליחה. מה עוד אני יכול לעשות?‬ ‫-הוגו, תעוף ממני.‬
‫אתה הומו ולא אמרת לי?‬
‫היית מקבל את זה?‬
‫אתה רואה?‬
‫תודה.‬
‫שלום.‬ ‫-בוקר טוב לכולם.‬
‫מיד נתחיל את הדיונים בעל פה‬
‫בתיק 20/34/789‬
‫לשנת 2020.‬
‫בהתאם לנוהג,‬
‫מזכיר בית המשפט‬ ‫יקריא את סעיפי האישום ואת תגובת ההגנה.‬
‫רוצה לעשות סיבוב?‬
‫לא, לא, אני מעדיפה להישאר.‬
‫אתה יודעים בגין אילו אישומים‬ ‫אתם ניצבים פה היום?‬
‫ומה תגובתכם על האישומים?‬
‫רציתי… רציתי להגיד…‬
‫לא שומעים אותך.‬
‫רציתי רק להגיד…‬ ‫-יותר בקול רם, בבקשה.‬
‫אני חף מפשע.‬
‫אם הייתי יודע מה יקרה…‬
‫לא הייתי עושה את זה.‬
‫בימינו, קשה לדעת איפה עובר הגבול.‬
‫אבל ברור שהתשובה סובייקטיבית.‬
‫השקפות שונות על אותו מקרה‬ ‫עשויות להיות שונות או סותרות.‬
‫אמנם מנקודת מבטי אני חף מפשע,‬
‫אך אני מצטער על מה שקרה, ומבקש סליחה.‬
‫אני רוצה רק שהצדק יעשה, כבודה.‬
‫מה קרה?‬ ‫-אתמול מצאתי מכתב.‬
‫זה משנה הכול, מרתה!‬ ‫-לא, זה לא משנה כלום.‬
‫ואם נדליף לתקשורת?‬ ‫-מה יצא לנו מזה?‬
‫הפגנות מול בית המשפט?‬ ‫זה לא עובד ככה, אלבה.‬
‫על כן, פרקליטות המחוז מבקשת‬ ‫שייגזרו עשרים שנות מאסר‬
‫על הנאשמים חקובו אנטרריוס,‬ ‫רובן אנטרריוס והוגו רויג'.‬
‫באשר לנאשם ברונו קוסטה, יש להוסיף‬ ‫עשר שנות מאסר בגין אלימות מגדרית.‬
‫אני מצטערת, אבל אנחנו באמצע הליך פלילי.‬
‫אני לא יכולה להגן‬ ‫על הקורבן ועל הנאשם בו זמנית.‬
‫מישהו ינצח, ומישהו יפסיד.‬
‫אולי זאת רק אני,‬ ‫אבל לא ראיתי את הבת שלך בבית המשפט.‬
‫אני יודע שאמרתי שאעזור לך‬ ‫עד שאשמע את פסק הדין,‬
‫אבל צריך לבטל את האירוסים.‬
‫לא כל כך חזק, רובן.‬
‫תעזוב אותי!‬ ‫-רובן?‬
‫הוגו.‬
‫מה את רוצה?‬ ‫-רק לדבר איתך.‬
‫החבר שלך ברונו לא השתתף באונס.‬
‫ואתה רוצה לספר את זה.‬ ‫למה שלא תספר לשופטת את האמת, לשם שינוי?‬
‫אתה נשבע לענות בכנות על כל שאלה?‬
‫אני נשבע.‬
‫האם ברונו קוסטה קיים יחסי מין עם המתלוננת?‬
‫השאלה פשוטה מאוד, מר רויג'.‬
‫כן או לא?‬
‫אחרי מה שקרה לאלבה, מישהו תקף אותי.‬
‫מה?‬ ‫-הוא איים לפגוע בכולכם‬
‫בך ובמשפחה של אלבה.‬ ‫אני חושב שאותו מישהו...‬
‫סזאר.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬