EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
God morgon. Vi sänder direkt från domstolen i Alicante,
där vi väntar på årets mest uppmärksammade rättegång.
Om man beslutar att väcka åtal mot de fyra anklagade
börjar de inledande förhandlingarna.
Då försöker båda sidorna att lägga fram sin sak.
Det blir tveklöst en av årets mest intressanta rättegångar.
-Manuel. -Jag försökte stoppa henne.
Mercedes behöver ingen inbjudan. Erbjöd du kaffe?
Jag vill inte ha nåt, din jävel.
En klumpig jävel dessutom.
Ursäkta.
Oj!
Vilken slump.
Vad är det här?
En utredning av din svärfar och hans intressanta förehavanden.
Vad menar du?
Víctor Entrerríos var en jätte med blyfötter.
Hans makthunger stod i direkt proportion till hans förmåga att korrumpera.
Jag har förhalat det ett tag.
En del kollegor undrar varför.
En del kollegor? Alla vet att vi är vänner.
Folk har så livlig fantasi.
Jag fick välja mellan att godta åtalet eller tillåta en revision av era konton.
Våra konton är rena.
Har du frågat dig varför din svärfar valde dig framför sin son?
Var det bara för din begåvning?
Det där är åtalbart.
Jag bryr mig om min son, inte vad som händer min make.
Jag tror dig.
Så glöm det här och hjälp din son.
-Hur då? -Gör upp med domaren och åklagaren.
Hur då?
Erkänn anklagelserna och bestrid inte bevisen.
Då ska rätten bara avgöra skadeståndsbeloppet.
Det visste du redan.
Och du lät mig fortsätta.
Du tänkte aldrig hjälpa mig.
Jag hjälper dig ju.
-Hur säger man "moster"? -Aunt.
-…den lokala familjen… -Bra.
…ökar intresset för en rättegång där den största gåtan
förblir en ovanlig skruv på den här sortens brott.
En av de åtalade var offrets pojkvän.
Varför skulle han delta i nåt så hemskt?
En fråga vi ska försöka besvara.
Enligt källor nära distriktsåklagaren kan rättegången börja tidigare än tänkt.
Här, i staden där den påstådda våldtäkten ägde rum…
-En uppgörelse? -Det var vad han sa.
Samma typ som du knullade för inget?
-Tala respektfullt, Mariano. -Ska jag vara tacksam när du är otrogen?
Eloy råder oss att överväga det. Vad tycker du?
Vi skulle inte godta en fällande dom. En uppgörelse är samma sak eller värre.
-Vi får inte framstå som svaga. -Inte ens om vi är det?
Alla bevis kommer att kontrolleras.
Försvaret kommer att leta efter vittnen. Överallt.
De köper dem om de måste.
De gör allt för att vinna, som de har visat.
De kommer att vara skoningslösa,
säga att du ville det och provocerade dem.
All möjligt vedervärdigt.
Den dåliga nyheten är att de kommer att göra det mycket bra.
Ingen god nyhet?
De känner inte mig som arg.
Vi måste vara starka. Det enda som betyder nåt,
är att rätten tror dig.
Och givetvis att de skyldiga får vad de förtjänar.
De skyldiga.
Ja, Alba. Från och med i dag är de alla skyldiga.
Jag behöver luft.
Förstås.
Lugn, det är ingen brådska.
Ta god tid på dig.
Och vad gör vi till dess?
-Vad menar du med "till dess"? -Tills rättegången börjar.
Arbetar. Vi ska arbeta.
Vi måste förbereda oss. Vi får inte göra några misstag.
Kan vi vinna?
Känner du till historien om David och Goliat?
Vi får hoppas på samma slut.
Vi måste tro på det.
Jag är här.
Säg vad ni vill, så går jag sen. Jag återvänder inte.
Du behöver nog återvända så många gånger som krävs.
Det här är ingen fest.
Det här är inte för skojs skull.
Med det som väntar, måste vi luta oss mot varann.
För om en faller, faller de andra också.
Och det kan vi inte tillåta.
Eller hur?
Jag såg Bruno i går.
Och?
Han var med Clara.
Jag hälsade inte.
På vägen hit, tänkte jag på hur svårt det här måste vara för dig.
Du…
Bruno.
Jag har sett er ihop,
från dagen ni blev ett par tills det här exploderade.
-Är det verkligen inte värt att slåss för? -Det är lätt att säga.
Vad känner du för honom?
-Jag… Det är komplicerat. -Nej, det är enkelt.
Bruno är en sak, det som hände en annan.
Hur skiljer jag dem åt?
Hur?
Jag vet inte hur jag kan hjälpa Alba.
Jag vill vara nära, men borde nog lämna henne ifred.
Jag klarar inte att prata med dig.
-Jag vill inte se dig i ögonen. -Du…
Se på mig.
Glöm aldrig att jag vet vem du är.
Jag kommer att stötta dig hela ditt liv.
Vad det än gäller, var du än är.
Vad som än sker så har du mig för evigt.
Tror du att han gjorde det?
Om jag vill gå vidare, måste jag radera den kvällen ur mitt liv.
Och då måste jag radera honom.
Jag blir tokig.
Det finns ingen bra väg ur det här.
Hör nu på. Vill du fortfarande inte ha en advokat?
Jag belånar affären, vad som helst, men du behöver en egen advokat.
Jag är hellre med dem…
Då vet jag vad de gör.
Då kan jag hjälpa Alba.
Och stjälpa dig själv.
Det förtjänar jag.
Jag vill lämna tillbaka den här.
-Det är bara… -Med respekt…
Du skulle se din min.
-Vad gör du här? -Vad tror du?
-Din fräcka idiot. -Har du saknat mig?
6 MÅNADER TIDIGARE
Tack, Dani.
Herregud, vilken snygg tröja.
Räddningsstyrkan är här. Så blek. Vi måste genast rädda honom.
-Rubén… -Jag räddar dig.
-Från vem? -Från dig själv.
Läget? Gå och fixa nåt…
Hej, du!
Mamma frågar jämt om du har gjort tv-reklamen.
Min brorson också. Jag har inte ens tagit examen än.
-Jag vet inte om jag gör det. -Hur så?
-Gillar du inte reklam? -Jag ogillar att manipulera folk.
Sen när blev du så moralisk?
Madrid förändrar dig.
Så? Vad gör du i kväll?
-Ska vi gå till Note? -Vänta lite.
Jag är svintrött på Note, Rally, Sumo och den jävla skiten.
-Ska vi inte göra nåt annat? -Som vadå?
-Gå Bruno på nerverna. -Det är inget nytt.
-Så, vad kan vi göra? -Vad sägs om att gå på fest?
Vet ni vad som händer i kväll?
Konsteleverna har fest. Varför hyschar du?
-Skit i det. Jag går inte på… -De sa att temat är…
-En fantasi. -Precis.
Nej, jag har tenta på måndag.
Konsteleverna. Seriöst?
Jag kom inte för att hälsa på dig.
Jag vill festa innan den dystra verkligheten kallar.
Den dystra verkligheten? Men du älskar att bo där.
Ja, men lågsäsongen är en skräckfilm.
Där finns inte ens några killar.
Nu ska vi se.
Den här mannen kom nyss hem från Somalia. Det måste firas.
Jacobo är på väg.
Snälla, för min skull.
En fantasi. Vi går dit. Ja!
-Du skojar. -Inte alls.
Vad händer? En handikapplats?
Efter 45 mil tänker jag inte leta efter parkering.
Till er tjänst, löjtnant.
-Ledig. -Kom hit.
-Så fint att se dig. -Detsamma.
-Hur var Somalia? -Han dödade jihadister, visst?
Käften.
Har du tvättat händerna? Jag vill inte få nåt virus.
Hur är det?
-Bättre nu. -Jag kom för din skull.
-Och jag för din skull, skithög. -Tack, båda två.
-De tror att de är bättre. -Det är vi ju, kusse.
Så vad för slags skitställe har ni tagit mig till?
Stället är en blandning av nördar och haschtomtar.
-Allihop är små grisar. -Då satsar vi på grisarna.
Presentera mig för nån.
-Vad tror du om honom? -Inte illa.
-Är ni kursare? -Nej, han heter Gael och är vild.
Han är graffitikonstnär, skulptör, målare, fotograf…
Jag var nakenmodell på hans kurs. Mot betalning.
-Varför har du inte sagt nåt? -Det var ingen stor grej. Vem bryr sig?
-Helnaken? -Nej, i rustning. Vad tror du?
-Vi ska bli så fulla ikväll. -Du är galen.
Det lovar jag.
Bego, några kompisar vill träffa dig. Och du, ta dig ett glas till.
-Vad finns det där? -Vad gör du?
-Lägg av. Du spanade in en tjej. -Jag kollade inte på nån.
-Du försvann när du kollade på henne. -Hur var hon?
-Jag kanske också gillar henne. -Jag säger inget.
-Kom, vi tar en öl. -Det här saknade jag mest.
-Vadå? Brudarna? -Därborta var Hugo kanske…
Nej, han gillar inte mörka. Han tar bara ljusa.
-Hörni, respekt. -Det är ett skämt.
Nej, det är inget skämt.
Vi är lite elitister och lite rasister. Vad är problemet?
Hörru.
Vad fan gör du på herrtoan?
Samma som du, fast sittande. Stör det dig?
Aldrig sett en tjej på herrtoan? Då har du nåt att berätta nu.
Bruno.
Alba?
Hej.
Var det du som kollade på mig där ute?
Jag tror det.
-Du såg bekant ut. -Du också…
Det var inte därför jag kollade.
Inte det?
Nej.
Jag pallar inte Bruno, Hugo.
Såg du honom? Gjorde du det?
En dag mosar jag hans fyrkantiga nuna.
-Lyssnar du? -Jag lyssnar alltid på dig, Rubén.
-Vem är det? -Sandra skickar bröstbilder.
-Det är så roligt. -Varför?
På söndagar spelar hon gitarr hos en präst.
Har du sett geishan? Helvete.
Min rumskamrat.
-Vem? -Geishan.
-Oj. -Japp.
Vad gör du på den här festen?
-Jag vet inte. Jag ville inte gå hit. -Inte jag heller.
Och här står vi nu.
Ja, och…
Varför gömmer vi oss? Jag förstår det inte.
Jag vet inte.
Ska vi?
Visste du inte att du kände mig när du såg mig?
-Det är en svår fråga. -Varför det?
Mitt undermedvetna kan ha vetat det.
Men du såg mig och kände nåt?
Ja.
Och i den stunden kände du inte igen mig?
Ingen aning. Vart vill du komma med det här?
-Jag? -Ja.
Hem till mig.
Bara för att bryta isen.
Vad är det? Går jag för fort fram?
Nej.
Bra.
Så där, ja. Det var allt, eller hur?
Ja.
Och soffan? Var är den?
Soffan tillhörde…
Hade du inte en hylla här?
-Det hade jag. -Ja.
Jag fixar det.
-Skit också. Det är Toño igen. -Har du sagt nåt än?
Nej, och du?
Till din bror? Varför skulle jag…
Till din moster, dummer.
Nej, inte än.
Du… Det här är väl äkta?
Det här är så äkta
att när vi kommer hem ropar jag ut det från stadshusbalkongen.
Okej?
Toppen.
-Jag måste gå. -Nej.
Jag har lektion.
Här är nycklarna. Känn dig som hemma. Gör vad du vill.
Ha en bra dag.
Hej då.
VÄLKOMMEN
-Jag är körd. -Varför?
För att jag är lycklig, Bego.
Jättelycklig.
CLARAS FRUKT & GRÖNT
Oj då… Du är tillbaka.
Jag tar reda på vem som klottrade.
Ingen fara. De tröttnar till slut.
Men ändå.
Låt mig hjälpa dig.
Hur mår Olivia?
Hon tycks svara bra på behandlingen.
Jag hade velat stanna längre, men hon är i goda händer.
-Är hon med din fru? -Med min exfru.
-Jag antog det. -Ja.
Vår relation har förbättrats. Som föräldrar, menar jag.
Har du…
…löst din relation med Entrerríos?
-Ja, naturligtvis. -För gott?
-För gott. -Och du strök bara några böter?
Det verkar lite oproportionerligt att de betalar din dotters vård i USA,
om du bara strök några böter.
César, hör på. Det finns en sak du kan göra för mig.
Kan du hjälpa Bruno…
…genom att göra det du kan?
Jag måste jobba.
Sura miner, tjafs med pressen eller uttalanden är oacceptabla.
Ni måste vara oklanderligt klädda jämt.
Inga fler utekvällar heller.
Ni måste leva familjeliv.
Familjeliv? Vadå för jävla familjeliv? Men än vi redan gör? Va?
-Vad menar du? -Att det är slutfestat.
Vi måste ligga lågt.
-Vem stoppar mig om jag vill festa? -Jag.
Fixa den här skiten, Eloy.
Har vi snackat om vad du kan om såna här fall?
-Vi har ett väl förberett team. -Det är nog bäst.
Vi går, Hugo.
De har rätt, Rubén.
Om folk ska tro att vi inte är några svin, måste vi visa att vi inte är det.
-Vem fan sa att vi var svin? -Du äventyrar framtiden.
Framtiden? Vilken framtid? Din framtid?
Jacobos framtid?
Nej, tack.
Jacobo går mig på nerverna. Vem fan tror han att han är?
Jag litar inte på honom.
Han har bara en jävla sak i skallen. Att bli bäst, som farfar.
-Glöm honom. Han får sitt straff. -Tror mamma att hon styr mig?
Jag jobbar för firman och gifter mig med Sandra, om jag vill.
-Din mamma vill ditt bästa. -Sitt eget bästa.
Vad är skillnaden?
-Vad fan gör du? -Lugn.
Hör på.
-De har rätt. -Lägg av.
Vi är tills… Du.
Vi är tillsammans i det här.
Se på mig.
Blinka om du förstår.
Ja, ibland känns det som att du är den ende som förstår mig.
Jag strular till allt, men du står alltid på min sida.
Vänner gör så.
Ja…
Du är mer än en vän.
Tack ska du ha.
Vad fan gör du?
-Jag… -Ut. Ut härifrån!
Jävla bög! Ut härifrån! Din jävel.
Ett rykte har florerat i några dagar vid tingsrätten.
Det är möjligt att de två parterna kommer att göra upp.
Det skulle betyda…
-Var får de sin information från? -Jag har mina aningar.
Har ingen ringt dig om pengar eller nån uppgörelse?
Nej, för tillfället föredrar de att läcka det till pressen.
Vad vinner de på det?
Just nu är det, som journalisten säger, bara ett rykte.
De vill se om vi nappar.
Om de ringer dig, erkänner de sin skuld.
Ja, men de visar också god vilja.
De skulle uppnå sitt främsta mål, slippa rättegång.
De slipper mycket publicitet, och skandalen påverkar inte deras affärer.
Men då vet alla att de är skyldiga.
Ja. Men de slipper fängelse.
Med tiden glöms allt bort. De kan börja om.
-Hallå? -Bruno Costa?
-Vem är det? -Mónica Robledo, journalist. Lägg inte på.
-Är du kvar? -Ja.
Tack ska du ha.
Jag ringer för att fråga om Albas fall…
César?
Är du full?
Mår du bra?
Jag har tänkt på det du sa.
Om att hjälpa Bruno.
Jag kan inte.
Förlåt.
Om jag försöker…
…förlorar jag min dotter.
NEJ BETYDER NEEEEJ
VÅLDTÄKTSMÄN!
HEJ, LÄGET?
Varför nämnde du inte domaren?
Jag trodde att allt skulle lösa sig.
Den jäveln.
Han ska få vad han förtjänar.
Ja.
Vad är du rädd för?
-Att förlora. -Rättegången?
Jag menar min son.
Vad tror du om advokatdamen?
Hon vet inte vad hon tagit sig an.
Vi har försökt nå offrets advokat, Marta Villar, utan framgång.
Men Marta Villar har jobbat på flera advokatbyråer
och framgångsrikt varit försvarare i mindre ädla fall än det här.
Vi undrar vad som fick henne att så radikalt ändra inriktning.
Det kan tyckas märkligt att hon med så lite erfarenhet av…
-Hallå? -Hej, Marta. God kväll.
Minns du mig? Vet du vem det här är?
Naturligtvis. Jag har kvar ditt nummer.
Jag har väntat ett par dar på ditt samtal.
Det blir ingen uppgörelse.
Va? Blev du plötsligt blyg?
-Hej. -Hej.
Jag skulle lämna tillbaka Toños verktyg. Jag lånade dem häromdagen.
Han sover.
Jag kan lämna dem här. Då behöver jag inte komma in.
Behöver du en ursäkt för att träffa mig?
Jag ville se om du mådde bra.
Gör du det?
Jamen, då så…
Jag går.
Stanna.
Menar du det?
Kom in.
Av det vi hittills vet,
även om de åtalade var villiga att erkänna sin skuld,
har åklagarsidan, närmare bestämt Alba Llorens advokat Marta Viller,
avfärdat alla uppgörelser. Nu blir det rättegång.
Vi påminner om att de åtalade riskerar upp till 20 års fängelse.
Allt ordnar sig, min son.
-Hej. Vad gör du här? -Förlåt, jag vill inte oroa dig.
-Menar du det? -Ja.
Du ska inte vara ensam före rättegången i morgon.
Ingen fara.
Det blir som det blir.
Nåt att dricka?
-Jag hade redan lagt mig. -Hur kan du vara så lugn?
Jag försöker att inte tänka på det.
Jag vill inte att du är ensam. Och jag vet inte, den där familjen…
Jag känner mig oduglig som inte kan göra mer.
Med dem har jag det bästa försvaret.
Vill du hjälpa mig, så lid inte för min skull.
Du är den enda på min sida.
Det är mer än tillräckligt.
Jag menar det.
-Tja… Jag sover över här. -Va?
-Jo. -Det behövs inte.
-Var du inte lagd? Sov nu. -Jag är inte tio.
Jag stannar och ser en film.
När du har somnat, låser jag och smyger i väg.
Du… Jag mår bra.
Du behöver också vila.
Gå hem, så ses vi i morgon.
Som du vill.
Vänta.
Stanna.
I väg med dig nu. Gå och lägg dig.
Jag sitter här i lugn och ro och ser en film. Gå nu.
-Vila lite. -Du också.
Här.
-Ta den. Jag vet att du alltid fryser. -Du känner mig så väl.
God natt.
Allt det här går över.
Sen, då?
Tja…
Då börjar vi om på nåt sätt.
Tillsammans, om du vill.
Tirso.
Jag är inte…
Vi älskade varann förr.
Vi kunde hitta tillbaka dit.
-Jag vill inte tillbaka till nåt. -Nej, jag menade inte att backa.
Jag menar…
Vi skulle hitta en framtid.
Tillsammans.
Dagen innan…
…det där mot mig…
…sprang Bruno och jag en runda.
Vi såg en kvinna som inte kunde andas så bra.
Han stannade och hjälpte henne.
Vi följde henne hem.
Det gick i snigelfart. Jag höll på att bli galen.
Men när…
…vi lade oss på gräset igen…
…insåg jag att den där killen var…
…speciell.
Han skulle aldrig svika mig eller överge mig.
Men jag tror att jag misstog mig.
Tack för att du är här.
Jag tar alltid hand om dig.
De förberedande förhandlingarna slutade utan uppgörelse mellan de båda sidorna,
och rättegången många väntat på mot de fyra unga män
som åtalas för våldtäkt på en flicka från samma ort inleds i dag.
En slips gör mig inte mindre skyldig.
-Vad är det med Bruno? -Oroa dig inte för Bruno.
-Varför inte? -Det är normalt att tvivla.
-Soppan han hamna… -Han skulle inte ha knullat henne.
-Han rörde henne inte! -Vad vet du? Du var hög.
-Skrik inte på mig! -Släpp mig!
Vad är det med er två? Ni har varit outhärdliga i veckor.
Jag bryr mig inte…
Ungen är en idiot. Jag skiter i det, men fixa det.
Som om jag behövde fler problem.
-Jag sa förlåt. Vad mer kan jag göra? -Försvinn.
Du är bög och säger inget.
Hade du accepterat det?
Förstår du nu?
Tack.
-Hej. -God morgon.
Vi inleder de muntliga sessionerna
för rättegång 20/34789, år 2020.
I vanlig ordning läser rättsnotarien upp åklagarens och försvarets uttalanden.
-Vill du gå en sväng? -Nej, jag stannar hellre.
Har ni förstått vad ni åtalas för?
Hur ställer ni er till anklagelserna?
-Jag ville säga… Jag… -Jag hör dig inte.
-Jag vill bara säga… -Lite högre, tack.
Jag är oskyldig.
Om jag visste hur det skulle bli…
…hade jag inte gjort det.
I dag är gränserna suddiga.
Men allt är uppenbarligen subjektivt.
Olika personers syn på samma fakta kan skilja sig åt eller motsäga varann.
Även om jag anser mig vara oskyldig,
beklagar jag det som hände och ber om ursäkt för det.
Jag vill bara att rättvisa skipas, fru ordförande.
-Vad är det? -Jag hittade ett brev i går.
-Det här förändrar allt, Marta. -Inte alls.
-Vi kan läcka det. -Hur hjälper det oss?
Protester utanför domstolen? Det fungerar inte så.
Åklagaren yrkar på 20 års fängelse
för de åtalade Jacobo Entrerríos, Rubén Entrerríos och Hugo Roig.
I Bruno Costas fall yrkar vi på tio år till för våld i nära relation.
Ursäkta, men det är en rättegång.
Jag kan inte företräda både offer och åtalade.
En kommer att vinna, den andra förlorar.
Det var kanske bara jag, men jag såg inte din dotter i rätten.
Jag vet att jag erbjöd mitt stöd tills domen faller.
Förlovningen med Rubén måste brytas.
Inte så hårt, Rubén.
-Släpp mig! -Rubén?
Hugo.
-Vad vill du? -Jag vill bara prata med dig.
Er vän Bruno deltog inte i våldtäkten.
Och du vill berätta det. Ska du inte säga sanningen till domaren?
-Svär du att svara sanningsenligt på allt? -Ja.
Hade Bruno Costa samlag med målsägande?
Frågan är mycket enkel.
Ja eller nej?
Efter grejen med Alba blev jag överfallen.
-Va? -De hotade att skada er alla.
Dig och Albas familj. Jag tror att det var nån…
César.
Undertexter: Jessika Johansson