EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hallå.
-Inspektör Giner? -Vem pratar jag med?
Det här är Ballester från it-forensikerna.
Jag ringer angående Alba Llorens-fallet.
Du trodde att det fanns fler videor och bad mig söka vidare på servrarna.
Du hade helt rätt.
Här har vi en familjen Entrerríos,
respekterad både socialt och yrkesmässigt,
känd för sin hängivenhet till och generositet mot regionen.
Sånt här händer inte helt plötsligt.
Det cementeras dagligen.
Här ser ni brottslingarna,
som både åklagaren och målsägandebiträdet,
utan några som helst bevis,
vill hindra från att utveckla sina lovande karriärer
och beröva dem sin ungdom i ett slag.
Deras akademiska meriter, deras medborgerliga uppförande,
deras medlemskap i olika välgörenhetsorganisationer
är oförenliga…
Snygga gympaskor.
…med anklagelserna. Vi har även…
-Vad sa du? -Snälla, Toño.
…Hugo Roigs fläckfria militära meriter.
Vad sa du, din skurk? Svara mig!
Du är patetisk.
-Patetisk? -Toño…
Och du är en hjärtlös bandit.
Toño. Sätt dig.
Alba!
-Hur gick det? -De slängde ut mig.
Det var ingen bra idé.
Han började. Det var inte mitt fel. Det här är orättvis…
-Gå hem och vänta på mig. -Nej.
-Gå hem. -Nej.
-Stick! -Nu börjas det igen. Alltid samma visa.
Innan vi fördjupar oss i fakta vill jag påpeka, som jag nämnde,
att målsägande hade ett förhållande med en av de åtalade.
Det ifrågasätter hans vilja
att begå våldtäkt på sin flickvän.
Verkar det rimligt? Om så var fallet,
varför fortsatte de då att bo ihop som om inget hänt.
Vilket slags kvinna är beredd att bo med sin våldtäktsman?
Svaret är enkelt. En kvinna med en plan.
Att omvandla en natt av njutning
till en möjlighet till ekonomisk vinning.
Protest! Försvaret spekulerar.
-Fortsätt. -Tack.
Fru ordförande, genom hela rättegången kommer vi att lägga fram bevis
för målsägandes provokativa beteende, inte bara den kvällen, utan många gånger.
Bevis för hennes festglädje och flörtande med droger.
En kvinna som valde att flytta till Madrid och lämna sin pojkvän.
-Och som där poserade naken… -Jag protesterar. Irrelevant.
-Hennes privatliv… -Låt herr Duvall tala klart.
Fru ordförande, vi har här en målsägande
vars beteende råkar vara tvivelaktigt.
Det kastar tvivel över samtliga punkter i hennes anklagelser.
Jag yrkar därför på att de åtalade ska frikännas.
Tack.
Tack, herr Duvall.
Åklagaren har ordet.
Tack, fru ordförande.
Först, som företrädare för allmänna åklagaren,
vill jag föra till protokollet att jag invänder
mot samtliga uppgifter försvaret lagt fram,
och framför allt att man i sin framställning inkluderar
svartmålning av offrets livsstil.
Ett offer ska aldrig,
och det kommer vi inte att tillåta, bli den anklagade under processen.
Därför yrkar åklagaren på 20 års fängelse
för de åtalade Jacobo Entrerríos, Rubén Entrerríos och Hugo Roig,
samt ytterligare tio års villkorligt
och ett totalt kontaktförbud när det gäller offret.
Vad beträffar den åtalade Bruno Costa,
yrkar åklagaren på samma 20-åriga fängelsestraff,
tio år villkorligt och totalt kontaktförbud.
Dessutom yrkar vi ytterligare tio år
för våld i nära relation.
Tack.
Herr Duvall!
Herr Duvall, ursäkta.
-Snälla… -Ursäkta mig…
Mina klienter kommer inte att uttala sig.
-Helvete. -Är du rädd att man vill statuera exempel?
-Hoppa in. -Nej, jag följer med min moster.
-Nåt att tillägga? -En sista fråga, tack.
-Ursäkta, herr Duvall. -En sista fråga.
En fråga till.
-Vad hände, Miriam? Var är Alba? -Din medicin.
Jag är så ledsen, Alba. Förlåt mig.
-Jag ber domaren om ursäkt. Jag vill inte… -Nej, lugn. Bara lugn. Okej?
-Du kan inte gå dit igen, Toño. -Nu börjas det.
-Men… -Hör på nu.
Jag vet att du stöttar mig även om du inte är där.
-Okej? -Säkert?
-Absolut. -Som du vill.
Ska du inte gå till ditt rum och vila lite?
-Du är trött. -Ja, visst.
Sen hon anmälde dem har antalet kunder rasat fort.
Ännu fortare, menar du.
-Va? -Du måste ha tålamod, älskling.
Att gå från bar till restaurang är tufft, särskilt när…
-När vadå? -När man inte vet hur det funkar.
Hör på. Folk vill inte ta hennes parti mot familjen Entrerríos.
Det är dåligt för affärerna att trotsa den familjen, särskilt för mig
med en mun mer att mata och lägre inkomst.
-Snälla, du väcker henne. -Är det allt du tänker på?
-Just nu, ja. -Toppen.
-Tirso? -Förlåt, jag ville inte väcka dig.
-Jäklar. Vad är klockan? -Lugn, vi hinner.
Alba… Jag har tänkt
på allt som hänt de senaste månaderna, och jag vill att du ska veta
att jag tror att vi har
nåt speciellt.
Det gläder mig.
Du…
Under alla de här månaderna
har du gett mig den värme och det stöd jag har behövt.
Jag uppskattar det mycket.
Men mina känslor för dig,
är nog inte på samma plan som dina känslor för mig.
Jag har kanske skickat dubbla signaler. Förlåt.
Vi pratar inte om det nu.
Jag ville att du skulle veta att jag ställer upp. Jag finns här.
Men utan press.
Jag väntar utanför.
-Hej då, Toño. -Hej då.
-Kunde du vila, gumman? -Ja.
Jag hörde dig och Miriam gräla.
-Är allt som det ska? -Så klart, som vanligt.
-Frågan är hur du mår. -Toño…
Jag har många planer för när det här är över. Du ingår i alla.
Du måste ta hand om dig.
-Vi ses. -Hej då.
"Sekretessavtal."
Vi upplever stora förluster.
Om två månader ska bygget påbörjas.
-Och vissa investerare börjar tveka. -Litar de inte på oss?
-Vad tror du? Vi är jämt på nyheterna. -Vad kan vi göra?
-Vinna rättegången. -Och till dess?
Förbättra vår image.
Vi kan avsätta mer företagsmedel till sociala projekt
och vara mer närvarande i lokalsamhället.
-Pappa avskydde allt sånt. -Pappa såg aldrig sina barnbarn i rätten.
Vi har inget att förlora.
Vi kommer att se ut som dårar som försöker rida ut stormen.
Hela vår tillväxtstrategi bygger på det här projektet. Vi fortsätter.
-Vi slutför avtalen innan domarna faller. -Är det din plan?
Att bara köra på? Att ignorera verkligheten?
-Ska du inte tänka genom det, käre bror? -Tänk om ni båda har rätt?
Ja, vi fortsätter. Ja, vi förbättrar vår image.
Låt oss övertyga investerarna som tvekar samt hitta andra med mindre skrupler,
som struntar i om vi förlorar i rätten.
Emilio, då? Ger han oss fortfarande stadshusets stöd?
Släpp in henne.
Kommissarie Giner?
-Det är jag. -Du ville träffa mig?
Vi har fått fram två nya videoklipp från killarnas mobiler.
-Från den kvällen? -Ja, från Jacobos och Rubéns mobiler.
De raderade dem inte, de sparade dem i molnet.
De försökte ta bort dem, men servern hade redan gjort en backup.
Varför tog de den risken?
Ren narcissism. Som en trofé. Jag vet inte.
-När det började osa katt… -Blev de så klart rädda.
Jag antar att det finns nåt intressant på dem eftersom du ringde.
Är det Bruno?
Han verkar avsvimmad mesta tiden.
Jag kan inte säga att han inte deltog, men det verkar osannolikt i hans skick.
Och?
-Fristående är den inget bevis. -Ja.
Men kanske om du pratar med Hugo Roig…
-Soldaten? Varför? -För att Hugo Roig skickade videon.
-Oj. -Det tyder på ånger.
-Hallå. -Hej, Hugo.
Det är Marta Villar, Albas advokat.
-Vad vill du? -Bara prata.
-Om vadå? -Det tror jag att du vet.
-Hej. -Har du mick på dig?
-Spelar du in det här? -Nej.
-Vad är det du vill? -Bara prata med dig.
-Är det här lagligt? -Givetvis är det lagligt.
Lika lagligt som att våldta en flicka och sätta dit en oskyldig man.
Visst.
Jag skickade videon till Alba.
Hon behövde veta sanningen. Jag orkade inte…
Vad orkade du inte med?
Samvetskvalen?
Jag har studerat varje sekund av din video.
Samma sak med dem som Rubén och Jacobo sparade i molnet.
Molnet? Vad säger du?
Jag säger att er vän Bruno inte deltog i våldtäkten.
Och att du vet det och vill säga det.
Ska du inte slutföra det du påbörjat?
Ska du inte berätta sanningen för domaren?
-Vet du vad du ber mig om? -Givetvis vet jag det.
Det som förväntas av nån med din militära karriär.
Förlåt.
Gå, du. Jag tar hand om det.
-Är det säkert? -Ja.
Tack så mycket, gumman. Jag kan bara inte…
Stanna inte för länge bara. Kom snart hem.
Hej då.
-Vad gör du här? -Lugn. Jag vill inte skrämma dig.
Förlåt.
Jag vill bara säga att Bruno inte gjorde nåt.
Va?
Han var jättehög.
Han däckade.
Vi ljög och lurade honom.
Det är inte för sent.
För vad?
Att går ur det här med värdighet.
Förlåt.
Hugo! Snälla!
Håll din galna advokat borta från mig, annars anmäler jag henne.
Det är César.
Låt den ligga. Kom och hjälp mig.
-Jag kan gå nu. Du kan prata i lugn… -Jag vill inte prata med César.
Visste du att han har gjort småjobb åt Entrerríos?
Vad för småjobb?
-Strukit böter… Bara småsaker. -Småsaker? Han är ju polis.
Ja, jag vet att han är polis.
Jag vet inte. Han har nog gjort annat också.
Jag vet inte.
Varför har du inte sagt nåt?
För att jag inte trodde på det.
Han har alltid gillat mig, och du flyttade till Madrid.
Han började komma hit och hålla mig sällskap.
Jag började hoppas, helt ärligt.
Jag visste inte att han var inblandad i det här.
Jag ville ge honom en andra chans och…
Okej.
-Lugn. Det gör inget. -Förlåt.
Nej, oroa dig inte.
Jag fattar.
Moster…
Vad är det?
Det är nåt jag inte sagt.
Efter grejen med Alba…
-Nån överföll mig. -Va?
De hotade att skada er alla. Dig och Albas familj.
Var det därför du inte sa nåt? Åh, Bruno.
Pojken min.
Vännen, jag är så ledsen.
Men jag tror att…
Jag… Jag tror att det var nån…
César.
Ja.
-Varför sa du inget? -Jag ville pressa Hugo först.
-Det här förändrar allt. -Nej, det ändrar inget.
Man kan inte ändra åtalet under pågående rättegång.
Om vi läcker det till pressen? Folk skulle protestera.
Hur hjälper det oss? Protester utanför domstolen?
Det fungerar inte så. Jag ville inte att Hugo skulle komma till dig.
Jag ville att han skulle ändra sitt vittnesmål.
-Om han gör det? Om han rentvår Bruno? -Rättegången fortsätter.
Rätten väger kanske in det, men processen fortsätter.
Herregud. Vad har jag gjort?
Du fattade ett beslut. Du kan inte klandra dig själv.
Jo, jag trodde honom inte.
Vi måste fokusera på dig nu
och hålla oss till vår strategi.
-Jag vet inte. -Vad är det du inte vet?
Lyssna nu noga.
Ursäkta, men rättegången är i gång.
Jag kan inte företräda både ett offer och en åtalad.
Den ena vinner, den andra förlorar.
-Jag kom så fort jag kunde. -Tyst. Gå in.
-Vad är det? -Han gjorde inget.
-Va? -Bruno.
-Han var däckad hela tiden. -De var höga.
Bruno var helt utslagen.
Hur vet du det?
-Hugo sa det till Alba. -Hugo?
-Vad sa Hugo mer? -Räcker inte det?
Han är lika hjärndöd som de andra.
-Hur vet du att det är sant? -Han var ärlig. Han kunde ha hållit tyst.
Ja, men han är ändå en av dem. De har samma advokat.
Hur vet du att det inte är taktik? Har du sagt det till Marta?
Det var Marta som sa det.
Problemet är att om Hugo inte säger det här i rätten,
kan vi juridiskt sett inte göra nåt.
Ja. Vad skulle han vinna på det här?
-Han blir ändå dömd. -Han återupprättar sin heder.
Han är ju soldat, eller hur? Han har inget att förlora.
Tja, Rubén till exempel.
-Rubén? -Visste ni inte det?
Alba?
Mår du bra?
Jag ville bara höra din röst.
God natt.
-God morgon. -Det finns juice i kylen, gumman.
Tack.
-Hallå? -Herr Antonio Llorens?
-Ja, det är jag. -Det är ett nöje att få tala med dig.
Jag ringer från banken om betalningen som är tre månader försenad.
Vi ville påminna dig
och upplysa om att du har två veckor på dig att betala.
Åh, ja. Jag förstår.
Inga problem. Jag ringer i morgon, så löser vi det.
Tusen tack.
Vem var det?
Bara en leverantör. De gör bara sitt jobb, men de är en plåga.
-Var juicen god? -Jag är klar.
Du är kanske för uppklädd för rätten.
Jag vill göra ett gott intryck. Kommer du?
I dag är det Martas tur.
Jag sticker. Bego väntar på mig.
-Jag önskar att jag kunde följa med. -Lugn, Toño. Jag går i stället.
-Det behövs inte. -Jo då.
Vi är en familj, inte sant?
-Mercedes. -Fortsätt.
Jag ville bara önska lycka till. Det behövs nog.
Ja.
Domare Salgado är mycket bra. Rättegången blir rättvis.
-Tror du att du kan prata med domaren? -Åh, Mercedes…
Alltid outtröttlig.
-Du är skyldig mig det. -Jag har inte lovat nåt.
I utbyte mot vad?
-Aktier i företaget. -Det som håller på att gå i konkurs?
Pengar, egendom, vad du vill.
Manuel… Prata med domare Salgado, är du snäll.
Det är svårt att påverka en domares utslag,
och ett allvarligt brott.
Snälla.
Det är inte bra att tala ur desperation.
Och inte attraktivt heller.
Vi måste prata.
Jaså? Om vadå?
-Vad ville hon? -Vem?
Inget.
I dag är det åklagarens tur.
Vi får se om offrets advokat, Marta Villar,
lyckas motbevisa försvarets argument.
Hennes bristande erfarenhet av den här typen av rättegångar
har skapat kontroverser i juridiska kretsar,
särskilt som flera välrenommerade byråer försökte få det här fallet.
Fru ordförande,
den här gruppen av sexuella förövare,
blir bara ytterligare en på listan,
som tråkigt nog och obegripligt,
växer dag för dag i det här landet.
Jag vill understryka det här.
Det här är första gången, vad vi vet,
som deltagarna i en sån grupp bor i lyxvillor och kör exklusiva bilar.
Så, jag frågar mig, hur många sexuella övergrepp har tystats
när förövarnas familjer
har gjort det möjligt eller till och med mutat offren?
Protest.
-Avslås. Fortsätt. -Tack.
Deras möte med Alba Llorens, offret, var inte slumpmässigt.
De väntade på henne.
De var ute på jakt.
Det var ett överlagt bakhåll, inte oväntat.
Försvaret hade rätt. Det fanns en plan.
Men inte från offrets sida.
Förövarna hade en lagt upp en plan.
En perfekt plan som genomfördes till punkt och pricka.
Fru ordförande, under rättegången
kommer vi att lägga fram bevis för att beteendet var avskyvärt
vad beträffar de flesta av de åtalade den natten.
Därför yrkar åklagaren på maxstraff för Rubén Entrerríos,
Jacobo Entrerríos och Hugo Roig.
Jag vill göra ett tillägg till de ursprungliga fynden
i Bruno Costas fall
då det har bevisats
att hans medvetande var allvarligt nedsatt kvällen i fråga,
på grund av all alkohol och narkotika han hade intagit.
Därför yrkar jag på lägsta möjliga straff för den åtalade.
Tack.
Kom.
Vad är det?
Jag fixar det inte.
Vad är det?
I går hittade jag ett brev…
…märkt "Sekretessavtal".
Miriam hade lovat att tiga…
…i utbyte mot pengar.
Tiga om vad?
Jag vet inte.
Vem hade skrivit avtalet?
Eloy.
Entrerríos advokat?
Ja, men…
Oroa dig inte nu, hjärtat.
Jag ska ta reda på vad det gäller.
Jag vill se det.
-Hej, Clara. -Hej, César.
-Jag måste fråga dig om nåt. -Visst, varsågod.
Nej, öga mot öga, tack.
-Inga problem, fast mitt skift börjar nu. -Du kan komma förbi senare.
Absolut. Jag kommer i kväll efter jobbet.
Det var kanske bara jag…
…men jag såg inte din dotter i rätten.
Hon var inte där.
Det blir för mycket för henne.
Jag förstår.
Men om Sandra stöttar sin fästman,
blir det lättare att tro att han är oskyldig.
Oskyldig?
Ja. Pojkarna är oskyldiga.
Du har alltid varit en hängiven mor. Jag beundrar det.
Jag är också hängiven Sandra. Hon får inte utstå mer än hon klarar.
Förstår du?
Våra barn skulle vara på smekmånad i dag.
Jag lovade er mitt stöd tills domen faller. Jag ska hålla det.
Tack.
Men förlovningen med Rubén måste brytas.
Du kan inte få allt.
Bruno, det är jag.
Jag borde inte vara här.
Så…
Varför är du här?
Du gjorde inget.
Du gjorde det inte.
-Va? -Du var utslagen hela tiden.
Hur vet du det?
Hugo sa det.
Hugo?
Polisen hittade fler videor som visade att du var avsvimmad.
Nu måste Hugo bara vittna till din fördel.
Det kommer aldrig att hända.
Varför inte?
Han skulle aldrig förråda Rubén.
Gjorde jag inget?
Så vad nu?
Är det för sent?
För sent för oss?
Nej.
-Du har inte ringt på ett tag. -Jag skulle ha gift mig i dag.
Jaså? Vem backade ur? Du eller hon?
Skulle du gifta dig med mig?
Det här kostar extra, vet du?
Nej.
Inte så hårt.
Håll käften.
Jävla hora. Det var ditt fel.
-Du frestade oss. -Släpp!
Du ströp mig nästan, din jävel!
Jag borde anmäla dig.
Ta en kölapp.
Vad gör du här?
-Jag vill prata med dig. -Om vadå?
Det vet du.
Har du pratat med polisen?
Hur fick du veta det?
Hur länge har vi varit vänner?
Jag vill veta varför.
Varför lämnade du mig liggande där? Varför lät du allt hända?
Jag hade inget val.
Jag måste välja.
Du valde att låta mig tro att jag våldtog min flickvän.
Du vet hur det är att älska nån.
Vad vill du? Varför kom du hit?
Vill du slå mig? Slå mig! Slå mig för helvete och stick!
Hugo…
Jag känner dig.
Du är annorlunda.
Under rättegången kan du visa det. Du kan göra ett nytt val.
Inte för min skull,
eller för Rubén.
Tänk på dig själv.
Tänk på personen du är,
och personer du blir om du ljuger.
Jag började misströsta.
Jag lovade ju det, och det verkade viktigt.
Vad gör du för skumma jobb åt Entrerríos?
Jag är inte stolt över det och vill inte prata om det.
Jag skulle ändå göra om det.
Var det du
som överföll Bruno i hans hem?
-Va? -Var det du?
Ja eller nej? Sanningen.
Nej.
Det var inte jag.
Jag behövde höra dig säga det.
-Vad vill du? Vad är det som pågår? -Betyder jag nåt för dig?
Snälla du, det är väl klart.
-Du betyder mycket för mig. Det vet du. -Hjälp mig, då. Du måste hjälpa Bruno.
Vad ska jag göra? Säg det.
När du vittnar måste du vittna i hans favör.
Säg att han inte är som de andra tre.
Ditt vittnesmål kommer att väga tungt.
-Jag vet inte. -Du har känt Bruno sen han var bebis.
Du har sett honom växa upp.
Du vet att han inte kan skada nån. Allra minst Alba.
De skyldiga här är Entrerríos.
Clara.
Jag är desperat. Snälla.
Snälla.
Jag är livrädd för att Bruno ska få fängelse i gud vet hur många år.
-Du måste hjälpa oss. -Okej.
-Snälla. Jag ber dig. -Lugn.
-Snälla. -Lyssna nu.
Jag gör vad jag kan.
-Menar du det? -Ja.
Stort tack. Tack.
Så ja.
Rubén?
Hugo…
Jag behöver hjälp.
-Var är du? -På det jävla hotellet.
Rubén!
För helvete! Du skojar. Hördu!
Kom hit. Hördu.
Så ja. Kom hit.
Vad fan hände?
-Hugo? -Helvete.
-Hugo… -Mår du bra?
Helvete.
-Vi åker till sjukhuset. -Det skulle se nåt ut.
Inte nu, okej? Inte nu.
Hugo…
Du hade fanimej rätt.
Jag kan bara lita på dig.
Kom. Vi måste vara punktliga.
Jag avskyr att komma hit ner. Din håla är vidrig.
Pappa… Har du nånsin tvivlat på om du gör det rätta?
-Nej, aldrig. -Inte?
Nej.
Om jag gör det rätta och förstör min militära karriär?
Om jag gör
min plikt och det leder till mitt avsked?
Nej, min son.
Alla ser livet från sitt eget vakttorn.
Man måste veta hur man försvarar det som är ens eget.
Man låter ingen eller inget får en ur kurs,
och man ser till att ha allas respekt.
Så gör en man.
Och tråkigt nog är jag inte säker på att du är en.
Jag väntar i bilen.
Jag kallar Hugo Roig till vittnesbåset.
-Svär du att svara sanningsenligt på allt? -Ja.
-Målsägandebiträdet kan fortsätta. -Tack.
God morgon, herr Roig.
Är du vän med Rubén Entrerríos, Jacobo Entrerríos och Bruno Costa?
Ja.
-Sen hur länge? -Sen vi var små.
-Skulle du säga att ni är bästa vänner? -Ja.
Delar ni allt?
Hur menar du?
Glädjestunder, fester, svåra stunder?
Ja.
Skulle du säga att du vet allt om dina vänner?
Det skulle jag. Ja.
Var var du kvällen den tionde juni i år?
-Jag var ute och festade med dem. -Vart gick ni?
Kevins pub.
-Vi tog oss några glas på vägen. -Bara drinkar?
Nej.
Vad mer? Narkotika?
-Ja. -Kan du specificera vad ni tog?
Vi tog kokain och lite amfetamin.
Skulle du säga att du var medveten om din omgivning?
Ja.
Vem var du med när du stötte på Alba Llorens?
Med Jacobo och Rubén.
Bruno, då?
Han kom senare.
Jaha.
Ska vi gå in på detaljer nu?
Tvingade du målsägande att ha samlag med dig?
Nej.
-Tvingade nån av dina vänner henne? -Nej.
Erkänner du vaginal penetration?
-Ja. -Ursäkta?
Ja.
Bara du?
Nej.
Vem mer gjorde det?
Jacobo.
Rubén.
Du sa att Bruno kom senare.
Deltog han i våldtäkten?
Protest. Hon får inte använda den termen.
Godkänns. Formulera om frågan.
Hade Bruno Costa samlag med målsägande?
Frågan är mycket enkel.
Ja eller nej?
Hade han det eller inte?
Ja, han också.
Vad hände mellan er två sommaren 2015?
Trodde du inte att de skulle använda det mot dig?
Ja, jag och Alba fick ihop det.
-Alba. -Förlåt mig, är du snäll.
Eloy hämtar mig. Vi får inte ses ihop.
Hade du haft gruppsex innan?
-Nej, inte jag. -Vem, då?
Min kusin, Rubén.
Rubén anlitade en eskort.
Jag vill lägga fram nya bevis.
Rubén vände rättssalen mot sig. Såg du deras miner?
Vad är det här? Stadens kulturförening?
Nej betyder nej!
-Vi vänder problemet till en lösning. -Mireia Salarich, doktor i psykiatri.
Du fick det offentligt fastslaget att din son är otillräknelig.
Jag har kallat till extra styrelsemöte
för att hindra att en sån person styr företaget.
Såna här personer är ofta återfallsförbrytare,
särskilt om de har råd att sopa igen spåren.
-Två anmälningar om övergrepp. -Båda jobbade för Entrerríos.
-Jag kan inte hjälpa er. -Entrerríos är läskiga. Jag vet.
Om nån vet hur du känner, så är det jag.
När Alba fick veta om ditt förmodade deltagande i händelserna,
vad var hennes första tanke?
-Att anmäla det. -Du motsatte dig det.
-Varför? -Tänk på din dotter innan du pratar.
-Om vi kunde bevisa att hon blev drogad. -Omöjligt.
Inte om vi hittar den som sålde till Jacobo och gänget.
Vet du inte vem det var?
Undertexter: Jessika Johansson