EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Etter Hugo Roigs vitneforklaring
kan det se ut som at Bruno Costas delaktighet i hendelsen er bekreftet,
kjæresten til…
Jeg håpet bare at Hugo ville fortelle sannheten.
Han var vært sammen med dem i altfor mange år.
Han har blitt hjernevasket. Hva forventa du av en jævla voldtektsmann?
Jeg vet ikke hva jeg kan gjøre for å hjelpe Bruno.
-Jeg vet ikke. -Nei, jeg vet det.
Jeg vet det. Jeg er lei for det.
-Ikke nå, takk. -Du må spise, Bruno.
-Jeg er ikke sulten. -Vær så snill.
Tante… Jeg er ikke sulten.
Hadde du trodd at han ville fortelle sannheten?
Hugo er ikke som de andre to, men jeg visste at han ville lyve.
Hvorfor?
Fordi han er forelsket i Rubén.
Han ville ikke hjelpe meg.
Kom igjen, Hugo. Vi må angi Bruno. Ellers er vi ute å kjøre, alle sammen.
Tjue år for en halvtime. Det gir ikke mening, for faen.
Kom igjen. Alt dette går over. Jeg lover.
Jeg er lei for det jeg sa. Ok? Du vet, jeg…
Jeg liker ikke gutter, men hvis jeg gjorde det, hadde du vært førstevalget.
Fordi… Jeg tenkte. Når du er med ei jente, ikke sant?
Du vet? Hva føler du?
Jeg mener, når du er der. Jeg sier:
"Føler han noe som helst, eller spiller han bare med?"
Jeg skulle akkurat til å gå.
God natt, Rubén.
-Det jeg sa… -Du gjorde det du måtte.
-Døren åpner seg ikke. -Rubén hyret en eskorte. Ingen tvil.
Men noe skjedde, for Hugo måtte hente ham.
Hvem gjorde opptaket?
En venn som jobber der som sjåfør.
-Han sa at jenta gråt da hun dro. -Kjente han henne?
Nei, han jobber bare av og til. Han vet ikke hvordan han finner henne.
Hva heter han?
-Vil han vitne? -Vennen min?
Selvsagt. Han må si hva han så og antyde det han ikke så.
Da han kjente igjen Rubén, gjorde han opptaket for å hjelpe, men…
han vil ikke gjøre det.
-Kan jeg snakke med ham? -Du kan jo prøve.
Vennen min har problemer med politiet. Det skjer ikke.
Presset du ham hardt nok?
-For Alba gjør jeg det jeg må. -Selvsagt.
-Kan jeg låne den? -Ja, så klart.
-Døren åpner seg ikke. -Nei.
-Alle sover. -Kom igjen. Vi drar hjem.
CLARAS FRUKT OG GRØNT
-Skal vi gå? -Gå først, du. Jeg kommer.
Bruno!
Kom igjen!
Selvsagt hadde vi sex med henne.
Men det var med samtykke.
Når du sier "samtykke", mener du at fornærmede gikk med på det?
Ja.
Jeg vil si at hun stønnet… av glede, for å si det sånn.
Fra begynnelse til slutt.
Jeg ser for meg at du har erfaring med slike situasjoner.
Beklager. Jeg følger deg ikke.
-Siden du kan anta noe sånt. -Det var åpenbart. Sånn man bare ser.
Ellers kan jeg forsikre deg om at vi hadde latt henne være.
Har du hatt gruppesex før?
-Nei, ikke jeg. -Ikke du.
Hvem da?
Fetteren min…
Rubén.
Hun sa ikke "nei" eller "det holder" for at vi skulle slutte.
Hun kunne ha gått. Ingen stoppa henne.
Hun sa altså ingenting.
Og før dere begynte, spurte dere henne om hun ville?
Vet ikke hvordan det funker i din alder, men sånt spør man bare ikke om.
Sånt skjer om begjæret er gjensidig. Det er ingenting å snakke om.
Tror du at hun ble værende fordi hun syntes at dere var attraktive,
fordi det kunne være spennende å gjøre det under en bro?
Jeg syntes det var spennende. Jeg ble opphisset av det.
Er det ikke sant at hun ikke dro av frykt,
siden hun ble paralysert av å bli overmannet av menn sterkere enn henne?
-Det er en løgn. Vi truet henne ikke. -Det sa jeg ikke heller.
-Protest, Ærede dommer. -Hvor hardt kan hun presse på?
Vi får enhver jente vi vil ha. Vi trenger ikke å voldta noen.
Voldta? Sa du "voldta"?
Ærede dommer, nå manipulerer hun vitneforklaringen.
Avvist. Fortsett.
Si meg en ting. Ser du på deg selv som en normal person?
Selvsagt gjør jeg det.
Og måten du behandler kvinner på, er den normal?
Ærede dommer, jeg vil legge frem noen siste bevis
som kaster lys over tiltaltes personlighet og syn på hva som er normalt.
Det har vi ikke fått vite om.
-…åoner seg ikke. -Vær stille.
-Alle sover. -Hold kjeft. Nå går vi hjem.
Nei. La oss dra et sted, få noe å drikke og ha det jævla gøy.
-Vi skal ikke noe sted. -Hvorfor? Du er jo her nå.
-For en dust. Typiske triks. -Kom igjen!
Oi!
-De vil drikke. Se på dem. -Kom igjen. Vi drar.
Ok, din…
Ok.
Som dere så, kunne vi se to tiltalte forlate Los Álamos-hotellet,
velkjent i området for et sted for "stevnemøter".
Kan du være mer spesifikk?
La oss kalle hotellet et slags undergrunnsbordell,
og tilfeldigvis tilhører det Entrerríos-familien.
Protest, Ærede dommer. Det er uakseptabel ærekrenkelse og har ingenting her å gjøre.
Ærede dommer, jeg viser bare frem tiltaltes hobbyer,
og hans forhold til det motsatte kjønn.
Fortsett.
Señor Entrerríos…
Hadde du kontakt med noen på hotellet for to kvelder siden?
-Nei. -Jeg minner om eden du har sverget.
Ærede dommer. Hva min klient gjør i fritiden og pengebruken hans
er ikke relevant for saken.
Og jeg minner deg om at det ikke er din tur, señor Duvall. Fortsett.
Takk. Ærede dommer. Señor Entrerríos.
For to kvelder siden, på hotellet, betalte du en kvinne for sex.
-Protest. -Du betalte henne også for noe mer.
Hva sikter du til?
Vi vet at det foregikk mishandling og vold inne på det rommet.
Protest.
Veldig likt det som skjedde fornærmede.
-Protest. -Kan du bevise det?
Ikke helt, ærede dommer.
-Men vi prøver… -Kom frem.
"Ikke helt", advokat?
Jeg håper at du har et vitne, som kan bekrefte det du sa nå.
Vitnet nekter å avgi forklaring og er umulig å nå, ærede dommer.
Jeg forstår. Dette får ikke bli noe fesjå.
Kommer du med flere anklager uten bevis
for å skape fiendtligehet mot de tiltalte, så griper jeg inn.
Jeg er lei for det, ærede dommer.
Retten heves frem til i morgen.
Det var veldig enkelt! Han skulle bare være hjemme i ro og mak.
Men nei, han måtte dra til hotellet og knulle ei hore.
Det holder. Det beviser ikke voldtekt.
Du har rett. Bare at vi oppdro en idiot. Gratulerer til deg, da.
Rubén snudde retten mot seg. Så du ansiktene deres?
Den advokaten der er ikke så dum som hun ser ut.
-La oss gjøre problemene til løsninger. -Jeg følger deg ikke.
Vi ringer Salarich.
-Det mener du ikke. -Tenk over det.
Vitnemålet hennes kan hjelpe Rubén.
Eller knuse oss.
Jeg vil ikke ha flere overraskelser.
-Forstått? -Greit.
Vi ses i morgen.
-Ha det. -Vi ses i morgen.
Hvorfor sa du ingenting?
-Hadde du sagt det om du kjøpte horer? -Jeg er ikke tiltalt for voldtekt.
-Er det du fortalte meg om Alba sant? -Det sverger jeg på.
Greit. Ikke et ord til noen.
-Du, når… -I morgen.
Kjente du og fornærmede hverandre før dette skjedde?
Ja, jeg har kjent henne godt de siste tre-fire årene.
-Men du kjente henne ikke igjen da? -Jeg hadde ikke sett henne på lenge.
Var dere venner noen gang?
-Nei, det vil jeg ikke si. -Men dere traff hverandre i byen?
Ja, vi er begge herfra. Alle kjenner alle her.
Hva skjedde mellom dere sommeren 2015?
Jeg vet ikke. Det er lenge siden. Jeg vet ikke.
Prøv, da.
I 2015…
Ja, Alba og jeg rotet.
Protest, ærede dommer. Hvorfor er det relevant?
Selv om de datet, mishandlet tiltalte henne.
Det kan sette Albas motiv for å anklage mine klienter i perspektiv.
-Fortsett. -Takk, ærede dommer.
Hvordan ble det slutt mellom dere?
Jeg måtte slå opp med henne. Vi fant ikke tonen.
Hvordan tok hun det?
Ganske dårlig.
Hun ble paranoid og besatt.
-Hun trakasserte meg. -Truet hun deg?
Hun sa at jeg fikk tåle konsekvensene om vi ikke datet.
Tror du ikke at denne anmeldelsen handler om dette bruddet i noen grad?
Protest. Protest, ærede dommer. Han leder vitnet helt åpenbart.
Avvist.
-Fortsett. -Tusen takk.
Trodde du ikke at de ville bruke det mot deg?
Selvsagt ikke, Marta.
Hvordan skulle jeg huske det? Det er lenge siden. Vi var barn.
-Bare noen teite kyss. Ikke noe mer. -Ikke noe mer. Sikker?
-Ikke hopp over én eneste detalj. -Du var der, Bego.
Skjedde det noe mer, ville du fått vite det først.
Jeg husker ikke heller, men det er sant at Rubén trakasserte henne.
-Trakasserte? -Han var en plageånd.
Vent litt. Hvordan funker dette?
Er det mitt jævla liv som skal bedømmes i detalj?
Ingen sa at det er rettferdig, men jeg sa at de ville gå nådløst til verks.
Jeg ble tatt på senga. Hadde forberedt meg om jeg visste det.
Jeg hadde lett etter… Meldinger, bilder på nett og vitner.
-Nå fremstår du ustabil. -Hva betyr det?
Av de fire tiltalte har du vært sammen med to.
Hvilke to, Marta? Rubén har aldri vært kjæresten min!
-I rettens øyne, så. -Vent litt.
Ingen med vettet i behold tror at hun hadde trakassert noen,
enda mindre den psykopaten.
Du har rett, Bego. Jeg er helt enig.
Men problemet er at retten bare vurderer fakta, ikke meninger.
Eloy vet at dette skader deg.
Han trakk dette opp av ermet rett før din vitneforklaring.
Vi må være forberedt.
INGEN ADGANG
Alba.
Vær så snill. Tilgi meg.
Tilgi meg. Jeg vet ikke hvordan jeg kunne la være å tro på deg.
Alba.
Eloy er ute etter meg. Vi kan ikke bli sett.
Er det mitt armbånd?
Ja.
Etter den intense rettsrunden i morges, når retten settes igjen,
er det tid for en av vitneforklaringene flest har venta på.
Kan du svare på spørsmålet, señor Costa?
Señor Costa.
Jeg husker ingenting fra den kvelden. Jeg sier sannheten.
Jeg kjenner ikke din sannhet, men fakta og bevis beviser uten tvil
at du var delaktig i forbrytelsen.
Du figurerer i en video med de tiltalte.
Jeg har ikke sett videoen, men det er umulig at jeg var med.
Du innrømmer at du var der uten å gjøre noe?
Det eneste jeg vet, er at jeg våknet hjemme
med en fæl hodepine og ingen minner om kvelden før.
Hvordan forklarer du den fjerde sædprøven som ble tatt fra offeret?
Dere var fire. Én av prøvene var din.
Alba og jeg var sammen i Madrid, før vi dro til hjembyen vår.
Da kvelden kom, kunne du penetrert henne igjen.
-Jeg sa det. For meg er det usannsynlig. -Det betyr ikke at du ikke gjorde det.
Tar du dop regelmessig, señor Costa?
-Ikke regelmessig. -Men sporadisk?
-Av og til, ja. -Brukte du dop den kvelden?
Ja.
Er du klar over hva noen kan gjøre når de er påvirket av stoff?
Jeg hadde aldri skadet noen, selv på dop. Det forsikrer jeg deg om.
Bare én ting til. En ting som jeg ikke forstår.
Hvis du ikke husker noe om hva som skjedde den kvelden,
når ble du da klar over at du skulle ha vært innblandet?
Da de fortalte meg det.
-Når du sier "de", mener du… -Protest.
-Godkjent. -Hvordan reagerte du?
Jeg trodde ikke på dem. Det var ikke mulig.
-Ingen flere spørsmål. -Takk, statsadvokat.
Påtalemyndighetens tur.
Med dommerens tillatelse.
Señor Costa. Fornærmede stolte på deg.
Etter hendelsen har dere faktisk bodd sammen i flere måneder.
Hvordan kunne du skjule sannheten?
Det er… vanskelig å forklare.
Prøv, da.
Det var umulig for meg å godta at det var sannheten.
For henne eller for deg?
For oss begge.
Jeg vet ikke.
Jeg trodde at alt ville ordne seg, litt etter litt.
Da Alba fant ut at du tilsynelatende var involvert,
hvordan reagerte hun først?
-Hun anmeldte det. -Du var mot det.
Señor Costa?
Ja.
Hvorfor?
Var det noen av de tiltaltes familier som presset deg, tilfeldigvis?
-For å holde munn? -Hun legger ord i munnen…
Er det sant at truslene du mottok…
Hennes besettelse for familien er uakseptabel.
-Protesten godkjennes. -Ingen flere spørsmål, ærede dommer.
-Vi snakker senere, når vi er hjemme. -Med hvem?
-Hva er dette? Kulturforeningen? -Kom igjen.
Voldtektsmenn!
-Vi tror deg! -Ikke gjør noe dumt.
Jeg må ikke godta å bli fornærmet av feminazier.
-Ser du ikke at de provoserer deg? -Nei.
Ikke fall for det.
Voldtektsmenn!
-Vi tror deg! -Kom igjen!
Voldtektsmenn!
-Voldtektsmenn! -Nei betyr nei!
Nei betyr nei!
Alba. Det er noe… Det er noe…
…som…
Da jeg så videoen av overfallet, hadde jeg mine mistanker,
men etter den prostituerte er jeg ikke lenger i tvil.
Det jeg mener, er at det virkelig ville overraske meg
om dette var første gang for dem.
Slike folk er vaneforbrytere,
særlig når de kan dekke sporene med penger.
-Jacobo er vanskeligere å ta, men… -Vent litt.
Hvis alt dette er sant, hvorfor har da ingen anmeldt dem?
Du gjorde det.
-Hva må vi gjøre nå? -Lete.
Lete etter voldtektsanmeldelser fra de siste årene,
som enten er trukket tilbake eller lukket.
En etterforsker kan gjøre det, men vi har verken tid eller penger.
En etterforsker… Eller en med tilgang.
…med Bruno Costas vitneforklaring,
tiltalt og kjæreste av det angivelige offeret.
Den tiltalte holder seg til sin versjon uten å komme med nye bevis
for å klargjøre hva som skjedde…
Jeg trodde Bruno ville innrømme at han ble truet.
Det hadde vært helt utrolig.
Du tror at han fant det opp, du? At han løy til Alba.
Jeg hadde gjort alt for å ikke miste Alba.
Det er jeg sikker på.
Hvor lenge har du visst…?
At hun ikke elsker deg?
For alltid.
Jeg trodde det ble annerledes nå.
Fordi hun var helt knust?
Tror du at jeg utnyttet meg av Alba?
Du lurer deg selv, Tirso.
Hvordan vet du det?
Fordi jeg har det akkurat sånn med deg.
Toño, gi meg en orujo, er du snill.
-Det skal bli. -To.
I morgen tidlig henter de deg og tar deg til retten.
Jeg håper jeg kan hjelpe, Mercedes.
Bare si det sånn som du sa det til meg, så ordner alt seg.
Adjø.
Det var Salarich. Hun er alt på hotellet.
-Hvem flere vet det? -Bare oss to.
Sånn blir det frem til hun inntar vitneboksen.
KJØR PÅ, VI SES ETTERPÅ
Tenk på datteren din før du sier noe.
Señor Valdivieso, du var betjenten
som tok imot Albas vitneforklaring om den angivelige voldtekten.
Ja, jeg var den første… som snakka med henne, ja.
Du har tatt imot hennes forklaring flere ganger, faktisk.
Ja. Ja.
Er det noe du husker spesielt fra de vitneforklaringene?
Må jeg gjenta spørsmålet, señor Valdivieso?
Nei. Det trenger du ikke.
Det var én ting som skilte seg ut.
Hver gang Alba har gjenfortalt hva som skjedde,
så brukte hun de samme setningene. Akkurat de samme ordene.
Forklar oss, med din erfaring, hva det kan tyde på.
I stressende situasjoner
gjentar som regel ikke oppskjørtede folk det de har sagt før helt ordrett.
-Alba gjentok alt ord for ord. -Som en innøvd tale?
Protest, ærede dommer. Han leder vitnet nå.
Avvist.
Takk for din verdifulle vurdering.
Ingen flere spørsmål.
Ærede dommer.
Señor Valdivieso…
…hva slags forhold har du til Entrerríos-familien?
Ikke noe spesielt.
Og hva med forholdet til Eloy Duvall, advokaten som representerer dem?
Ingenting.
Har du jobbet for ham før?
-Hva mener du? -Fått særskilt kompensasjon.
Han ber deg om en tjeneste, og du gjør den mot å få noe annet.
Jeg jobber bare som politibetjent.
Din datter behandles i USA for alvorlig sykdom, ikke sant?
Protest.
Er det sant at Entrerríos-familien betaler behandlingen?
I bytte mot hva…
-Protest, ærede dommer. -Godkjent.
Jeg ringte deg ikke for å ta en kaffe.
Få høre. Hvordan kan jeg hjelpe deg?
Marta er overbevist om
at voldtekten min ikke var den første Jacobo og Rubén gjennomførte.
Jeg tenker det samme.
Det fins ikke tidligere saker. De er nok dekket over.
Sannsynligvis.
Kan man undersøke det? Anmeldelser som senere ble trukket.
Jeg fant ingenting da. Entrerríos-familien er mektige.
Vi trenger bare ett offer som kan vitne. Bare ett, Giner.
Jeg står mellom barken og veden. Akkurat nå kan jeg ikke gjøre noe.
Vær så snill.
Hva gjør hun her?
Det vet jeg ikke.
-Kan du si navn og yrke? -Mireia Salarich, dr. innen psykologi.
Har du noen gang behandlet noen av de tiltalte, doktor?
Ja. Rubén Entrerríos. Siden han var seks år gammel.
Han var utsatt for en ulykke. Druknet nesten i et basseng.
Hvorfor ba de deg om hjelp?
Fordi som resultat av ulykken,
så ble oksygentilførselen til hjernen avskåret.
Hva har det med saken å gjøre?
På grunn av det som skjedde, fikk min klient en hjerneskade.
Sier du at Rubén Entrerríos er utilregnelig?
Som følge av det ble en spesifikk del av hjernen påvirket,
Bakre hjernehalvdel.
Denne delen av hjernen knyttes til planlegging av bevegelser
og romfølelse, men den er også avgjørende for beslutningstaking.
I Rubéns tilfelle er denne delen svekket.
Mener du at det skjer at Rubén ikke vet hva han gjør?
Jeg mener at det nesten alltid er andre som bestemmer for ham.
Og det er særlig én person som har stor innflytelse på Rubén.
En av de andre tiltalte, hans fetter Jacobo.
-Har dette noe med deg å gjøre? -Hvorfor skulle jeg gjøre dette?
Ingen flere spørsmål, ærede dommer. Takk.
-Gratulerer. Du var utmerket. -Jeg hadde ikke noe valg.
Jo, men du reddet din sønn ved å ofre min.
-Det er fri fantasi. -Du må se litt lenger.
-Du bryr deg ikke om utilsiktet skade. -Hva mener du?
Du fikk det sagt offentlig, foran en dommer
at sønnen din er utilregnelig.
Jeg kalte inn til ekstraordinært styremøte for å hindre ham i å styre selskapet.
Tusen takk, svigerinne.
Rubén.
ÅPEN
-To navn. -To anmeldelser av voldtekt.
-De trakk dem tilbake rett etter? -Begge jobbet for Entrerríos-familien.
Innholdet ble slettet.
Har på følelsen at de to kvinnenes saker bare er toppen på isfjellet.
Dette er alt Giner fant. Det burde komme til nytte.
Isabel? Jeg heter Marta Villar. Jeg er advokat.
Jeg ringer angående rettssaken mot Entrerríos-familien.
Isabel?
-For faen, hun la på. -Prøv igjen.
-Som om det hjelper. -Vi har bare disse to mulighetene.
Har du funnet noe på Lucía Soler?
-Ingenting. Tar ikke telefonen. -Jeg fant henne.
Lucía Soler. Engelsklærer, spesialist i forretningsfag.
-Er det et telefonnummer der? -Ja.
Vær så snill. Håper ikke at hun legger på.
La oss se hva jeg kan si.
Clara.
Hvorfor er du her? Hvordan våger du? Ut!
Jeg skal dra, men la meg prøve å ordne opp.
I hva da? Du har hatt muligheten. For sent.
Nei. Hør på meg. Hør. Jeg vet fortsatt mye om Entrerríos.
Hvorfor sa du det ikke til dommeren? Hvorfor vitnet du ikke?
Forstår du at det du sa knuste både Bruno og meg?
Du har ødelagt livet vårt. Forstår du det?
-Ja, men jeg hadde ikke noe valg. -Hvorfor ikke?
Jeg hadde hjulpet deg. Det hadde jeg.
Jeg kunne ha gjort noe.
-Det hadde blitt annerledes. Jeg… -Clara. Du kan ikke hjelpe meg.
Kom deg ut.
Ja.
Kom deg ut.
PRESSEROM
Kom inn. Takk for at du kom.
-Vil du sitte? -Nei.
Jeg samler informasjon fra vitner for å skrive en reportasje om saken.
Det var interessant at en tiltalt var partneren til det angivelige offeret.
Ikke "angivelige". Hun ble voldtatt.
Forsvarene har hintet om dette i kryssforhør. At Alba liker å ha det gøy.
Hva er vinklingen din?
-At hun var for høy? Ville det selv? -Nei.
Jeg forsikrer deg om at det ikke er gøy for henne å bli voldtatt av psykopater.
Du er journalist. Du skal gi objektiv informasjon.
-Jeg gjør bare jobben min. -Ved å manipulere fakta?
Nei, jobben min er å gjøre de vanskelige vinklingene forståelige.
De voldtok vennne min.
Jeg vet ikke om hun blir den samme…
…men jeg vet ikke hvordan jeg kan hjelpe.
Går det bra?
Nei, Tirso, det gjør det ikke. Svinene kommer unna med det.
-Hva skjedde? -Vi har ingenting akkurat nå.
Det hadde vært fett å bevise at hun var neddopet.
Det er umulig.
Det er ikke det.
Hvis vi finner langeren som solgte til Jacobo og gjengen.
Og han tilstår, så kart. Tanker?
-Hvordan skal jeg vite det? -Du kjenner alle.
Du vet virkelig ikke hvem det er?
Jeg kan finne noen…
Men å tilstå noe sånt burer deg inne.
Men vedkommend må gjøre det. Komme med vitnesutsagn.
-Det er veldig viktig for Alba. -Ja, men han vil ikke i fengsel.
Vet ikke om jeg kan overbevise ham.
Da er han bare nok en idiot.
Vi ses i retten.
Vent, Eloy.
Jeg vil sei videoen.
Du vet at dette er uten publikum.
Du har vel en kopi.
Den er ikke hyggelig.
Mappa som heter "videoer". Det er den første.
Vi ses senere.
Sånn. Sånn.
Ta henne.
Ta på puppene hennes. Sånn, ja.
Du liker det, ikke sant?
Sånn. Sånn.
Kom igjen, fetter.
Min tur.
Allerede?
Sånn.
Hugo…
Hore.
Hardere. Ta henne.
Hvor har du vært?
Tak for at du kom så fort, Lucía.
-Jeg bor i nærheten. -Gjør du?
Ja. Hva gjelder det?
Vil du forberede deg til en jobb? En forberedelse?
Nei. Jeg vil at du skal vitne i retten.
-Hva? -Jeg er Alba Llorens' advokat.
Kanskje navnet lyder kjent. Vent. Vær så snill.
Vil du ikke ha kurs av meg, har vi ingenting å snakke om.
Jeg heter Alba, Lucía. Du vet vel hvem jeg er nå.
-Jeg kan ikke hjelpe. -Ja, Entrerríos er skumle. Jeg vet det.
Er det noen som vet akkurat hvordan du har det, er det jeg.
Jeg vil også rømme hele dagen.
Men når du rømmer… så kan du ikke stanse.
Det er ingen steder å gjemme seg.
Derfor må vi slutte å løpe og slå tilbake.
Jeg er ikke så modig som deg.
Å være modig er ikke det samme som å være fryktløs.
Det er å være vettskremt, men likevel fortsette.
Ok, så…
De hyret meg inn for å lære bort engelsk til ansatte.
I tre måneder, men etter tre uker hadde jeg alt klaget.
-Hvorfor trakk du den tilbake? -For pengenes skyld.
De betalte ned lånet mitt og studiegjelden min.
Jeg er ikke stolt, men det var første gang i livet
at jeg ikke sto til halsen i gjeld.
-Kan du fortelle hva de gjorde med deg? -Nei. De voldtok meg ikke.
Jeg er lei for at det skjedde med deg, men…
Til sammenlikning høres ikke min sak viktig ut.
Nei. Mishandling er viktig.
En kveld…
etter timen…
…inviterte de meg inn for å spise middag med dem.
Alle satt ved bordet
da jeg plutselig kjente en hånd på foten under duken.
Jeg prøvde å trekke meg unna, men kunne ikke.
Han hvisket i øret mitt at jeg ikke måtte si noe til noen
hvis jeg ikke ville ha sparken.
Med den andre hånden…
…åpnet han gylfen i buksa…
…og tvang meg til å ta på ham.
Hvem da? Jacobo eller Rubén?
Nei, ingen av dem.
Hvem var det?
Rubéns far…
Mariano Entrerríos.
TINGRETT
Mónica? Unnskyld. Vi er klare når du er det.
Tre, to…
Etter det etterlengtede vitnesmålet til offeret
går retten inn i siste fase.
Det er stor usikkerhet rundt innflytelsen
som den avgjørende vitneforklaringen har hatt på endelig utfall.
I dag, for første gang,
får offeret se gjerningsmennene ansikt til ansikt.
Det skjer bokstavelig talt
siden hun ikke har bedt om å ikke treffes.
Jeg er klar.
-Hvordan går det? -Fint.
-Hvis du vil, kan vi be om skjerm. -Nei, det går bra.
Når du vitner, Alba,
prøv å bare se på den som stiller spørsmål, ok?
Blir du nervøs, så ikke se på meg, da ser det ut som du trenger meg.
Gjør det tydelig for dem hvem du er og hva de gjorde.
Stå opp for deg selv. Men bare akkurat, forstår du?
Ikke bli for selvgod.
Det er vanskeligere for forsvareren å snakke med et sårbart vitne.
Ikke svar med spørsmål.
Prøv å styre faktene dine så mye som mulig. Ok?
Kroppsspråk er veldig viktig. Unngå armene i kryss.
Ingen hender i lomma, ok?
Og ikke pek på noen.
Ikke alltid, men generelt,
så tar dommeren side med den som er ubeskyttet.
Ber du meg om å spille offer?
Nei. Du er offeret.
Kom igjen.
Da ber jeg Alba Llorens Vendrell om å komme frem.
Tirso?
-Jeg skal anmelde noe. -Hvem da?
Meg selv.
Jeg vil si at jeg tilgir dem, at alle fortjener en sjanse til,
men det hadde ikke vært ærlig.
Jeg vet at det ikke gir meg rettferdighet, og det vil jeg ha.
De skal råtne i fengsel.
Idiotene må betale for det de gjorde, som meg.
Vet du hva du har gjort mot meg?
Vi trenger deg ikke mer.
Jeg har funnet store utbetalinger til Miriam fra postkasseselskapet.
-Fra hvilken dato? -Den første var i 2010.
Hva slags forhold har du til Eloy?
Du må være helt ærlig med meg, akkurat som med svigerfaren din.
Taper vi?
Sannsynligvis.
Rettssaken må kjennes ugyldig.
Tar noen telefoner. Mange skylder meg tjenester.
-Hva gjør vi om jeg blir dømt? -Du må ikke i fengsel.
Jeg vet ikke hva mamma pønsker på, mne hun har en plan, Hugo.
Lov meg dette. Om dette går galt…
…så må du ikke vente på meg.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen
I Alicante, den 27. november 2020,
har tingretten i Alicante avgjort at
det i lys av bevisene som foreligger, så er dommen…
Nei betyr nei!