EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Du ser træt ud.
Gør jeg? Jeg arbejdede sent i går, men…
Har du måske fået en kæreste?
Nej da.
Det burde du få. Jeg er ligeglad. Hvordan går det med Clara?
Med Clara? Fint.
Du kan lide hende, ikke?
Vi er venner. Nære venner, men det er alt.
Okay.
-Hvornår kommer du og besøger mig? -Meget snart, skat.
-Mor siger, du skal ringe til hende. -Sig, jeg ringer, så snart jeg kan.
Det handler om penge, ikke?
Det hørte jeg mor sige.
Bare rolig. Sig til mor, at jeg ordner det hele.
Skat, sig farvel til din far.
Jeg skal til behandling nu.
Okay, skat. Vi tales ved. Jeg elsker dig.
Og jeg elsker dig, far. Hils din ven Clara.
-Ja? -César, der er noget, du bør vide.
-Hvad? -Det handler om din ven Tirso.
Han har indgivet en anmeldelse.
-Hvad? -På politistationen.
Jeg ved ikke mere. Han talte kun med Giner.
Fortæl os, frøken Llorens, hvad er det sidste, De husker?
At jeg forlod pubben for at finde Bruno, og så vågnede jeg på stranden.
Mødte De på noget tidspunkt de tiltalte?
Det kan jeg ikke huske. Det står uklart.
Hvad var Deres forhold til dem før den dag?
Bortset fra det, De havde med Bruno Costa.
Ikke-eksisterende.
På trods af, at de var Deres kærestes bedste venner?
Ja.
Men med Rubén Entrerríos var det ikke altid tilfældet.
Kan De fortælle os om jeres romantiske forhold?
Vi havde ikke et, hverken romantisk eller noget andet.
Er De sikker?
Høje dommer, min klient har svaret på spørgsmålet.
Korrekt. Men tiden kan forplumre ens hukommelse.
Eller forme den i henhold til ens ønsker eller behov.
-Fortsæt. -Hvor længe var De i terapi?
I flere måneder.
Følte De Dem skyldig?
I en vis grad, ja.
Hvis sagsøgeren følte sig skyldig "i en vis grad",
hvis hun var i chok, forvirret
og var plaget af hændelsen,
hvordan er det så muligt, at hun fortsatte sit liv som normalt et par dage senere?
De vendte tilbage til Madrid.
Hvordan var Deres forhold til den tiltalte, Bruno Costa?
Jeg vil tro, det ikke var det samme.
Jeg læste, at mange par ikke kommer sig over noget som det her
og frygtede, han ville afvise mig.
Jeg havde kun været sammen med Tirso før.
Mener De i et seriøst forhold?
Ja, det gør jeg vel.
Og så var det Bruno Costa?
Hvordan vil De definere jeres forhold? Var det et stabilt forhold?
Vi var forelskede.
Er De stadig det? Forelsket i Bruno Costa.
Manden, som angiveligt begik seksuelt overgreb mod Dem.
-Protest. -Taget til følge.
-Kan De lide at posere nøgen? -Protest.
Taget til følge. Omformulér spørgsmålet.
Hvorfor poserede De nøgen?
-Fordi de bad mig om det. -Hvem?
-Lærerne på kunstakademiet. -Tog De penge for at vise Deres krop?
Ja. Det var et job. Jeg skulle betale for universitetet.
Vi kan ikke dømme hende for at ville komme videre.
Vi kan ikke snage i hendes liv eller kriminalisere hendes opførsel.
Husk, at den, der blev smidt på stranden var forurettede, ikke de tiltalte.
I værste fald, hvor mange år kan jeg så få?
I teorien seks år, men det afhænger af dommeren.
Du er ustraffet, mængden af stoffer var lille.
Dommen kan blive mildere.
Men kvaj dig ikke igen.
Tirso.
Hvorfor ændrede du mening?
Alba betyder meget for mig.
Røvhullerne skal betale for det, de gjorde.
Det skal jeg også.
Held og lykke.
Hvornår indså De, hvad der var sket?
Samme morgen.
Dr. Bonet undersøgte mig og bekræftede, jeg var blevet voldtaget.
-Angiveligt. -Hvad?
En læge kan ikke bekræfte en voldtægt, for de var der ikke.
De kan finde tegn på vold, der er foreneligt
med ufrivilligt seksuelt samvær.
Og som dr. Bonet gjorde det klart i sit vidneudsagn
kunne han ikke bekræfte, at Deres mærker
ikke stammede fra seksuelt samvær med samtykke.
Jeg ved, hvad der skete. Og det gør De også.
Frøken Llorens, følte De Dem presset til at identificere de første mistænkte?
De unge mennesker, der angiveligt døde i en ulykke.
-Protest. -Husk på, at den sag ikke er for retten.
Er det ikke sandt,
at De, som det fremgår af Deres sociale medier, festede meget?
-Protest. -Afvist.
Svar på spørgsmålet.
Det er vel relativt. Hvad vil det sige at feste meget eller lidt?
Og hvor meget er for meget for mig og dem?
Når De er i byen, har De så normalt ikke undertøj på?
Hr. Duvall,
retten tillader ikke disse insinuationer.
Jeg omformulerer spørgsmålet og holder mig til fakta.
Kan De forklare, hvorfor der på stedet, hvor begivenheden fandt sted,
ikke blev fundet noget undertøj?
-Nej. -Hvor vil De hen med det her?
Forsvaret hævder, at forurettede udnyttede en forvirrende situation
til at kompromittere nogle uskyldige mænd, som hun ikke brød sig om
for at få udbetalt en større kompensation.
Hvis min klient var ude efter en større kompensation,
som advokaten hævder,
så ville vi have indgået forlig.
Alba Llorens vil ikke have penge. Hun vil have retfærdighed.
Hej!
Hvad…
Hvad sagde du til Giner?
Flyt dig.
Jeg har vendt det blinde øje til, Tirso.
-Du skylder mig en tjeneste. -Nej.
Hvad fortalte du Giner?
-Sandheden. -Det tror jeg ikke på.
Jeg er ligeglad.
Hvad fanden sagde du til Giner? Pis!
-Hvem siger, jeg har talt med Giner? -Pas på, Tirso.
Det er sidste gang, jeg spørger.
Jeg sagde, jeg var pusher og solgte dem stoffet, de brugte på Alba.
Ved du, hvad du har gjort?
Hvad fanden mener du?
Fuck jer alle sammen. Dig og de skide Entrerríos.
Er du blevet vanvittig?
At vende tilbage til byen var som tortur for mig.
Jeg skulle identificere ligene fra diskoteket, og…
Jeg forventede at se tatoveringen. Det skulle jeg.
Men ligene var så skamferede, at det var umuligt.
Så sendte de mig videoen.
Og der var Bruno.
Jeg kunne ikke tro det.
Jeg kendte ham. Noget hang ikke sammen.
Hvorfor ændrede du mening om hans indblanding?
Jeg ved, han ikke gjorde det.
Jeg har intet bevis, det har ingen, men…
Jeg ved det bare.
Det, de gjorde, har intet navn.
Jo, det har, Alba.
Det kaldes voldtægt.
Protest. Hun brugte det ord igen.
Taget til følge.
-Afrund, tak. -Jeg har ikke flere spørgsmål.
I lang tid var jeg bange.
Det var aldrig sket for mig før…
Siden den aften…
Jeg lod frygten invadere mig,
dominere mig, gøre mig til en anden person.
Men at være her, at vide, hvem de var, vil hjælpe mig med at lægge sagen bag mig.
Protest. Det er en erklæring, ikke et vidneudsagn.
Advokat,
selvom vidnet skal forklare, hvad der skete,
er det psykologisk svært
at forholde sig objektivt til den smerte, oplevelsen forvoldte.
Fortsæt.
Jeg ville gerne sige, at jeg tilgiver dem…
…at alle fortjener en chance til, men…
Så ville jeg ikke være ærlig.
Det ville ikke være retfærdighed, og det er det, jeg vil have.
De skal rådne op i fængslet…
…og tilbringe de bedste år af deres liv
spærret inde bag en mur.
Ligesom de gjorde med mig.
De stjal en del af mit liv.
De skal føle…
…den samme frygt,
den samme angst
og den tomhed og hjerteknusende ensomhed, som jeg følte den aften
og hver dag og aften siden da.
Jeg vil have
retfærdighed.
De skal betale for det, de gjorde, så ingen kvinde skal gennemgå dette…
Så det, de gjorde, vil hjemsøge dem for evigt.
-Høje dommer, hvad foregår der? -Tiden er gået.
Vi kan vinde. Det kommer fra retten.
-Er det lovligt? -Ja.
Hvordan kan du være sikker?
Min kontakt hos anklagemyndigheden forsikrer,
det lykkedes at skabe tvivl om pigen.
Du lod hende få sit store øjeblik i retten.
-Det kaldes klagerettighed. -Dommeren er en kvinde.
-Lad os ikke glemme det. -Hun tænker som en mand.
-Hvor ved du det fra? -Hun kan ikke lide feminististlobbyen.
Det har hun gjort klart før.
Derfor vil hun ikke være dommeren, der frikender nogle rigmandsbørn
fordi de ikke matcher profilen, eller fordi en af dem virker retarderet.
-Det er ikke sjovt. -Det er nok.
-Vi er alle i samme båd. -Jeg må tage den.
Nogle af os vil forlade den.
Fra Giners assistent, min kontakt i politiet.
Puerta?
Tirso solgte dem det stof, som de brugte den aften.
Kors i røven!
Giner har underrettet anklageren.
Hvordan kunne du lade det ske? Du er uduelig!
Marta, hvad mener du?
Jeg tror, vi har en chance.
Undskyld mig.
Ja?
Ja, det er mig.
Okay.
Jeg er på vej.
-Hvem var det? -Dommeren. Vi skal møde op i retten.
-Hvorfor? -På grund af Tirso.
Hr. Rubio, kan De bekræfte, at den aften
var de tiltalte i besiddelse af et stof kaldet flunitrazepam,
der minder om stoffet burundanga,
der påvirker en persons evne til at modstå et seksuelt overgreb?
-Protest. -Høje dommer…
Jeg nævner kun medicinsk bekræftede virkninger.
Fortsæt, men hold dem til sagen.
Jeg gentager spørgsmålet, ikke virkningen.
Advokat,
gem Deres ironi til udenfor retten.
Undskyld, høje dommer.
Hr. Rubio,
kan De bekræfte, at de tiltalte var i besiddelse af flunitrazepam?
Det stemmer.
Hvordan kan De være så sikker?
Jeg solgte det til dem.
Hr. Tirso Rubio,
ved De, at De tilstår en forbrydelse?
Ja.
-Det gør jeg. -Udmærket.
-Jeg tager Deres udsagn til efterretning. -Jeg appellerer.
Det er Deres ret.
Sagen er klar til domsafsigelse. Forlad venligst rummet.
-Alba. -Kommissær Giner.
Vi får en bid mad. Sulten?
Nej, ellers tak. Jeg ville bare lykønske Alba.
Krydsforhøret må have været svært. Jeg hørte, hun gjorde det godt.
Kommissær Giner.
-Jeg kender ikke Deres fornavn. -Jeg hedder Julia.
Jeg måtte bare sige det.
Mange tak, Julia.
Du er meget tæt på.
Giv ikke op.
Vi har ikke længere brug for dine tjenester.
Hvorfor?
Alt har en ende.
Det er Tirso.
Er det, hvad jeg er?
Efter alt det, jeg har gjort for jer?
Brunos implikation i voldtægten.
-De unge mennesker døde på grund af mig. -Klag ikke.
Du tjente kassen.
Jeg talte med min ekskone.
Min datter har brug for endnu en behandling.
-Jeg har ikke råd. -Klart.
Jeg vil gøre hvad som helst.
Jeg beklager.
Det gør jeg virkelig.
Jeg ved meget om jer alle.
Truer du os?
Er der ingen anden vej…
Træd varsomt, César.
Din datter tror stadig, du er en ærlig betjent.
Knus ikke hendes hjerte.
Glem ikke at aflevere bilen tilbage. Du får ikke brug for den mere.
Ifølge Marta
kan dit vidneudsagn blive afgørende.
Det håber jeg.
Vil du tilgive mig en dag?
Du solgte dem stoffet, Tirso.
Havde jeg vidst det, havde jeg aldrig solgt det.
Hvis det ikke var mig, var det en anden pige, et andet offer.
Det, du gjorde, var meget modigt.
Måske sender dit vidneudsagn dem i fængsel,
men det opvejer ikke, hvad du gjorde.
Du har ret.
Jeg er ked af det.
Jeg skal gå.
Alba.
Den dag, Entrerríos var ude at dykke,
gav du Jacobo den defekte flaske. Kan du huske det?
Var det ikke en fejl?
Hvis du ikke var trådt til, ville jeg måske stå anklaget i stedet for dem.
Jeg beder kun om,
at når jeg kommer ud og du ser mig på gaden,
så skammer du dig ikke over mig.
Jeg håber, du ikke kommer i fængsel.
Vi ses.
Jeg har talt med nogle journalister for at få hjælp.
De afviser feminismens moralske overlegenhed.
Det er bevist, at sagen…
Det, der er blevet bevist, er, offeret og Bruno stadig elsker hinanden.
Han deltog ikke i voldtægten.
Min søn har et psykisk problem, som ingen troede på.
-Hvorfor er du så negativ? -Fordi du udtrykker dig uklart.
Er det min skyld, at retten er ubestikkelig?
Havde din svigerfar ikke noget brugbart i papirerne?
Kan jeg ændre familiens genetik?
Undskyld.
Nej, du har ret. Det er i deres dna.
Jeg troede, at Rubén, det sorte får, ville ændre vores vej.
Eloy, vær helt ærlig over for mig,
som med min svigerfar.
Taber vi sagen?
Sandsynligvis.
Men hvad med dine privilegerede oplysninger?
Indtil da stod vi til at vinde.
Tal med din dommerven. Se, om han kan komme på noget.
En ting mere.
Albas advokat var tæt på at begrave os.
Du skal vide en ting.
Eloy er inkompetent.
Han håndterede muligvis fars sager godt,
men at lægge vores søns skæbne i hans hænder…
Hvad er det?
En gave fra Albas advokat.
De kunne ikke bruge den i retssagen, hvis det bekymrer dig.
Børnenes tidligere engelsklærer.
-Hvordan kunne du overfalde hende? -Mercedes, jeg…
Hvordan kan vi bebrejde vores søn, hvis hans far er et sexuhyre
og hans bedstefar muligvis også?
-Hun ville bare have penge… -Hvor mange ?
Hvor mange anmeldelser har Eloy indgået forlig om?
Din søn er 11, Toño.
Han får det fint hos min søster i et par dage.
Jeg kan ikke vænne mig til det. Jeg kan lide det, når vi er hos Luisito.
Jeg kan ikke vænne mig til at være tilbage på baren.
Jeg er ked af det, men du ved, det her er for småt for mig, Toño.
Jeg kan ikke engang drømme om noget.
Hvad er dit forhold til Eloy?
Med Eloy? Hvilken Eloy?
Entrerríos' advokat.
Intet.
Overvej det.
De introducerede mig for ham, så han kunne lave restaurantens papirarbejde.
Ja, papirarbejdet.
Hvor længe siden?
Det ved jeg ikke. Noget tid siden.
Prøv at huske det. Det er vigtigt.
Hvad handler det her om?
Jeg opdagede en række store betalinger til Miriam.
Flere regelmæssige indbetalinger.
Altid fra samme konto i et skuffeselskabs navn.
Der er flere e-mails. Indholdet er slettet.
Siden hvilken dato?
Den første var i 2010.
Det år, Luisito blev født.
Toño.
Jeg er knust.
Takket være Alba har jeg mistet alt.
Hold op med at bebrejde Alba.
Jeg kan ikke engang gøre min mand glad.
Du er mit livs kærlighed. Hvordan gør du mig ikke glad?
Du har givet mig
den mest dyrebare ting i verden, min Luisito.
Du er en vidunderlig mor.
Jeg forstår det ikke.
Toño.
Jeg troede, du var færdig med mig.
-Fordi du forrådte mig? -Det klæder dig ikke at være så dramatisk.
-Du gav op for tidligt. -Da du forlod mig for Mariano?
Ja.
Det sårede mig. Du elskede mig ikke.
Jeg kunne ikke afvise anklagen. Politiet gjorde sit arbejde.
Hvorfor gav du mig håb?
Jeg troede, du ville indgå forlig.
-Vi prøvede. -Jeg har altid holdt af dig.
I lige måde.
Vi taber,
og jeg løber tør for tid.
Jeg har brug for, at retssagen går om.
Udmærket.
Jeg ringer rundt. Mange skylder mig en tjeneste.
Fint, gør det nu.
Kan vi stadig mødes?
Det er op til dig.
TRE UGER SENERE
Efter tre lange ugers rådslagning og efter en kontroversiel retssag,
med modstridende udsagn fra de tiltalte
og det påståede offer, vil vi i morgen
kende udfaldet i en af årets mest omtalte retssager.
Jeg har urtete med.
Jeg tænkte, du ikke kunne sove.
Mor,
hvis jeg bliver dømt, hvad gør vi så?
Så appellerer vi.
Jeg vil gøre, hvad der skal til.
Du kommer ikke i fængsel.
Det ser slemt ud, ikke?
Rubén, jeg siger ikke, det bliver nemt.
-Tror du, jeg er dum? -Det sagde jeg ikke.
Du bad mig ringe til lægen.
Psykiateren var et desperat tiltag, men…
…du gør ting, jeg ikke forstår.
Jeg er ikke som far, hvis det bekymrer dig.
Selvfølgelig ikke.
Søn…
…skal vi spise middag sammen?
Som du vil.
Vent.
Kunne du sove?
Ikke rigtigt.
Bruno, jeg kan ikke bære det, hvis du kommer i fængsel.
Det er bedst ikke at tænke over det.
Bare jeg kunne gøre det om.
I nat drømte jeg, at vi var hjemme hos dig,
vi lavede mad og var glade, som om intet af dette var sket.
-Hvorfor stikker vi ikke af? -Hvad?
-Stikker af? -Ja.
-Vil du stikke af med mig? -Ja.
Jeg har også overvejet det, men jeg ved ikke.
Hvad siger du?
Det er skørt.
Hvor ville vi tage hen?
Det skal være et meget stort land. Vi skal smelte ind.
-Kina er et stort land. -Kina. Helt ærligt.
Usbekistan?
Er der ikke koldt i Usbekistan?
I så fald Den Demokratiske Republik Congo.
Hvilken del af falde ind forstod du ikke?
Dommen afsiges offentligt.
-Hvorfor? -Det er rettens afgørelse.
-De vil ydmyge os. -Men vi kan ikke tabe.
Bedstefar sagde, Entrerríos ikke er den slags mennesker.
Bedstefar sagde mange ting, der ikke betyder noget nu.
Tag det som en mand.
Vi har arbejdet på appellen forud for domsafsigelsen.
Hvis dommen ikke falder ud til forsvarets fordel, appellerer de dommen.
Det er helt sikkert. Så starter en ny fase.
Nogen spørgsmål?
-Hvis de bliver dømt… -Hvorfor "hvis"?
-De bliver dømt, ikke? -Det håber vi.
Kommer de direkte i fængsel?
ADGANG FORBUDT
-Jeg vil… -Du skal vide…
Dig først.
Du skal vide, at uanset hvad, der sker,
så ved jeg, at du er uskyldig, at du er et dejligt menneske,
og at hvis dine forældre var her, ville de tænke det samme.
Men det er de ikke,
og jeg er heldig, at du er.
Du vil altid være som en mor for mig.
Få mig ikke til at græde. Kom nu.
Og er jeg ikke lidt for ung til at være din mor?
I Alicante den 27. november 2020,
ved provinsdomstolen i Alicante,
har rettens dommere
afsluttet den mundtlige høring om følgende forbrydelser:
Fire seksuelle overgreb,
som beskrevet i paragrafferne 178 og 180 stykke 1
samt paragraf 74 andet og tredje stykke i straffeloven.
Derudover en privatlivskrænkelse, som beskrevet i paragraf 197 stykke et
og fem i straffeloven.
Med udgangspunkt i ovennævnte fakta afsiger vi følgende dom…
Domstolen idømmer Jacobo Entrerríos
15 års fængsel
og fratager ham retten til at bestride politiske hverv
efterfulgt af fem års prøveløsladelse.
Derudover skal han betale en fjerdedel af sagsomkostningerne.
Rubén Entrerríos, der begik forbrydelsen,
idømmes 15 års fængsel.
Hugo Roig idømmes også 15 års fængsel.
Hvad angår Bruno Costa…
Domstolen finder ham skyldig og idømmer ham
en straf på 15 års fængsel.
Derudover skal han betale en fjerdedel af sagsomkostningerne.
Derudover idømmes han også ti års fængsel
for at have opildnet til en forbrydelse
med den skærpende omstændighed, at han er forurettedes partner.
Retten er hævet.
Hr. Duvall.
-Undskyld mig. -Lad os komme igennem, for fanden.
Har I intet at sige?
Nej betyder nej!
-Nej betyder nej! -Undskyld mig!
Alba, jeg tror på dig!
-Alba, jeg tror på dig! -Undskyld mig.
Alba, jeg tror på dig!
Mercedes,
alt er ikke tabt.
Hører du mig?
Mercedes.
Mercedes?
Hvad gør jeg uden dig?
-Hvad fanden gør jeg uden dig? -Det ved jeg ikke.
Ikke? Du sagde, du havde en plan.
-Giv mig et skide svar! -Det ved jeg ikke!
Jeg ved det ikke! Det er slut!
Det eneste, jeg vil,
er, at være sammen med dig som før.
Og det kan jeg ikke engang.
Jeg var et røvhul. Jeg burde have tilstået tidligere.
Jeg vidste ikke hvordan. Jeg vidste, jeg svigtede dig og Alba.
-Hvor længe har du solgt stoffer? -I fire eller fem år.
Jeg mistede mit job, og en ven gav mig nogle klumper…
…for at holde den gående.
Det er ingen undskyldning. Jeg ville stoppe.
Bego.
Du har været en god ven, taget i betragtning…
At du foretrækker Alba?
Man kan ikke se skoven…
Den…
Træerne skygger…
Drop det, Tirso.
Jeg klarer det.
Bare vent og se.
Tak, Bego.
Generalen ville ikke lytte til mig.
Han var pisseligeglad med, hvad vi gennemgik sammen.
Du er blevet hjemsendt fra hæren.
-Det er kun retfærdigt. -Ja.
Det er det.
-Det er Mercedes Entrerríos. -Ja.
Mødet finder sted foran retten.
Inviter hele pressen.
Jeg forestillede mig dette øjeblik mange gange.
Virkelig?
Har du ikke det?
Hav ikke så høje tanker om dig selv.
Alba…
Nej. Ikke nu.
Jeg tænker tit på den aften.
-Det vigtige er, hvad vi har nu. -Vi har intet.
Jeg skal i fængsel. Det må vi bare acceptere.
Se på mig.
Hør på mig.
Marta finder en måde at få dig renset på.
Hey.
Gå ikke i opløsning nu. Se på mig.
Gør ikke det.
Vi appellerer afgørelsen og beviser din uskyld.
Vi må kæmpe, Bruno.
Jeg vil…
Du skal love mig…
…hvis det går galt…
…så venter du ikke på mig.
Lov mig det.
Ved du, hvad jeg lover dig?
Er der håb, giver jeg ikke op.
Og du må heller ikke give op!
-Hvad får jeg, hvis du fortæller alle det? -Slap af. Du får alle detaljerne.
Hvad handler det om?
Det finder du ud af, med dine kolleger.
Mercedes, hvorfor har du hidkaldt os?
Jeg vil gerne takke pressen for at komme.
Det, jeg vil sige, vil ændre min families historie
og historien om denne retssag, der aldrig skulle være ført.
Hugo, jeg ved ikke, hvad min mor laver, men hun har en plan!
Vi kommer sgu ikke i fængsel.
Hugo!
Det, jeg vil sige, vil ændre min families historie.
Mercedes har skabt nok problemer. Det er på tide, vi tager tøjlerne selv.
Dig og mig.
Før du smider mig ud, så lyt til, hvad jeg har at sige.
Tilkald politiet og en ambulance. Jeg bliver hos ham.
Hold øje med Alba. Jeg vil vide alt, hvad hun foretager sig.
Luisito, tag ikke imod gaver fra fremmede.
-Okay. -Jeg er ikke en fremmed.
Hvad er der galt med denne by? Lyver alle for mig?
Jeg håber, du ikke sælger stoffer mere.
Nej. Fandeme nej.
Det er slut.
-Smed du dem væk? Fuck dig, Bego. -Nej, fuck dig.
Er du dum eller hvad?
Kom, vi går nu.
Ingen går nogen steder.
Hey.
Det var Rubéns idé.
Det lover jeg dig.
Det hele er mæren Albas skyld.
Hej.
Tekster af: Charlotte Reeve