‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Pari obosit.
‎Da? Am lucrat până târziu ieri, dar…
‎Poate că ai o iubită acum?
‎Nici vorbă!
‎Ar trebui. Nu mi-ar păsa. ‎Cum te înțelegi cu Clara?
‎Cu Clara? Bine.
‎Îți place de ea, nu?
‎Suntem prieteni. ‎Prieteni apropiați, dar atâta tot.
‎Bine.
‎- Când vii să mă vezi? ‎- Foarte curând, scumpo.
‎Mama vrea s-o suni.
‎Spune-i mamei să nu-și facă griji. ‎O sun imediat ce pot.
‎E vorba de bani, nu?
‎Am auzit-o pe mama.
‎Nu-ți face griji! ‎Spune-i mamei că mă ocup de tot.
‎Hai, dragă! Salută-l pe tatăl tău.
‎Voi închide. Am tratament.
‎Bine, scumpo. Vorbim mai încolo.
‎Te iubesc.
‎Și eu te iubesc. ‎Salut-o pe prietena ta, Clara.
‎- Da? ‎- César, trebuie să știi ceva.
‎- Ce e? ‎- E vorba de prietenul tău, Tirso.
‎A făcut o plângere.
‎- Ce? ‎- La sediu.
‎Nu știu despre ce. A vorbit doar cu Giner.
‎Dră Llorens, care e ultimul lucru ‎pe care vi-l amintiți?
‎Îmi amintesc ‎că am plecat din bar să-l găsesc pe Bruno
‎și apoi m-am trezit pe plajă.
‎V-ați întâlnit cu inculpații în acel timp?
‎Nu-mi amintesc. E totul o nebuloasă.
‎Care era relația dvs. cu ei ‎înainte de acea zi?
‎În afară de cea cu Bruno Costa, evident.
‎Inexistentă. Zero.
‎Chiar dacă erau ‎prieteni apropiați ai iubitului dvs.?
‎Chiar și așa.
‎Dar nu a fost mereu așa ‎cu Rubén Entrerríos.
‎Ne puteți povesti ‎despre relația dvs. amoroasă?
‎N-am avut o relație, ‎nici amoroasă, nici altfel.
‎Sunteți sigură?
‎Onorată Instanță, ‎reclamanta a răspuns clar la întrebare.
‎Într-adevăr.
‎Dar trecerea timpului ‎poate altera amintirile.
‎Sau le poate modela ‎după nevoile sau gustul respectivului.
‎- Continuați, dle avocat! ‎- Cât ați făcut terapie?
‎Câteva luni.
‎V-ați simțit vinovată?
‎Da, oarecum.
‎Dacă reclamanta ‎s-a simțit „oarecum” vinovată,
‎dacă era în stare de șoc, confuză,
‎dacă era terorizată,
‎cum e posibil ca după doar câteva zile ‎să revină la viața ei de zi cu zi?
‎Referitor la revenirea la Madrid.
‎După aceea, cum a fost relația dvs. ‎cu inculpatul Bruno Costa?
‎Îmi imaginez că n-a fost la fel.
‎Am citit că multe cupluri ‎nu trec peste asemenea evenimente și…
‎da, mi-era teamă că mă va respinge.
‎Până la el, ‎mai avusesem doar o relație, cu Tirso.
‎Adică o relație serioasă?
‎Da, așa cred.
‎Apoi ai fost cu Bruno Costa?
‎Cum ați defini relația voastră? ‎Era o relație stabilă?
‎Eram îndrăgostiți.
‎Încă mai simțiți asta? ‎Îl mai iubiți pe Bruno Costa?
‎Omul care se presupune ‎că v-a agresat sexual.
‎- Obiectez! ‎- Se susține.
‎- Vă place să pozați nud? ‎- Obiectez!
‎Se susține. Reformulați întrebarea!
‎De ce ați pozat nud?
‎- Mi s-a cerut. ‎- Cine v-a cerut?
‎Profesorii de la Arte frumoase.
‎Ați cerut bani să vă arătați trupul?
‎Da. Am fost retribuită. ‎Trebuia să-mi plătesc studiile.
‎N-o putem judeca ‎pentru că voia să evolueze.
‎Nu ne putem băga în viața ei privată ‎și nu-i putem blama comportamentul.
‎Vă amintesc că persoana abandonată ‎pe plajă e reclamanta, nu inculpații.
‎Care ar fi ‎cea mai mare pedeapsă pe care aș primi-o?
‎În teorie, șase ani, ‎dar depinde de judecător.
‎N-ai antecedente, și cantitatea de droguri ‎era mică. Sentința poate fi mai blândă.
‎Dar fără greșeli de acum înainte.
‎Tirso!
‎De ce te-ai răzgândit?
‎Alba e importantă pentru mine.
‎Nemernicii ăia trebuie să plătească.
‎Și eu la fel.
‎Baftă!
‎Când ați realizat ce s-a întâmplat?
‎În dimineața aceea.
‎Dr. Bonet m-a examinat ‎și a confirmat violul.
‎- Presupusul viol. ‎- Poftim?
‎Medicul nu poate confirma violul, ‎n-a fost la locul faptei.
‎Dar poate observa semnele de violență
‎provocate de o relație sexuală forțată.
‎Așa cum dr. Bonet ‎a spus clar în depoziție,
‎n-a putut confirma ‎că urmele observate la dvs.
‎nu erau rezultatul ‎unei relații sexuale consimțite.
‎Știu ce s-a întâmplat. La fel și dvs.
‎Dră Llorens, v-ați simțit presată ‎să identificați primii suspecți?
‎Copiii aceia care se presupune ‎că au murit în accident.
‎- Obiectez! ‎- Nu acel caz se judecă aici.
‎Nu e adevărat
‎că, așa cum se vede ‎pe conturile dvs. de pe rețelele sociale,
‎sunteți cam petrecăreață?
‎- Obiectez! ‎- Se respinge.
‎Răspundeți la întrebare!
‎Totul e relativ, nu? ‎Cum definiți „petrecăreață”?
‎Ce înseamnă asta ‎în cazul lor și în al meu?
‎Când vă duceți să vă distrați, ‎purtați lenjerie intimă?
‎Dle Duvall,
‎în sala de judecată prezidată de mine ‎nu-s permise astfel de insinuări.
‎Reformulez, referindu-mă la fapte.
‎Ne puteți explica de ce la locul ‎unde au avut loc evenimentele
‎nu s-a găsit lenjerie intimă?
‎- Nu. ‎- Ce vreți să insinuați?
‎Apărarea susține că reclamanta
‎a vrut să profite de o situație confuză
‎pentru a compromite niște tineri ‎față de care avea sentimente ostile
‎și pentru a obține ‎o recompensă materială substanțială.
‎Dacă clienta mea urmărea ‎o recompensă materială substanțială,
‎cum pretinde apărarea,
‎am fi făcut o înțelegere ‎și nu ajungeam aici.
‎Alba Llorens nu vrea bani. ‎Vrea să se facă dreptate.
‎Hei!
‎Ce…
‎Ce i-ai zis lui Giner?
‎Cară-te!
‎Am închis ochii ‎la multe mizerii de-ale tale.
‎- Îmi ești dator. ‎- Ba nu!
‎Ce i-ai spus lui Giner?
‎- Adevărul. ‎- Nu cred.
‎Mă doare-n cur.
‎Ce dracu' i-ai spus lui Giner? Rahat!
‎- De unde știi că am vorbit cu Giner? ‎- Ai mare grijă, Tirso!
‎E ultima dată când te întreb.
‎I-am zis că-s traficant și că am vândut ‎protejaților tăi drogul folosit pe Alba.
‎Ai idee ce mi-ai făcut?
‎Ce mama dracu' spui?
‎Să vă ia dracu' pe toți! ‎Pe tine și pe Entrerríos.
‎Ai înnebunit?
‎Revenirea în oraș a fost ca o tortură.
‎A trebuit să identific ‎cadavrele băieților de la bar și…
‎Speram să văd tatuajul. ‎De fapt, aveam nevoie de asta.
‎Dar erau așa de descompuse, ‎încât a fost imposibil.
‎Apoi mi-au trimis filmarea.
‎În ea era Bruno.
‎Nu mi-a venit să cred.
‎Îl cunoșteam. Știam că e ceva în neregulă.
‎De ce te-ai răzgândit ‎în privința implicării lui?
‎Știu că n-a participat.
‎Nu am probe, nimeni n-are, dar…
‎Pur și simplu știu.
‎Ce mi-au făcut e de nedescris.
‎Ba da, Alba.
‎Se numește viol.
‎Obiectez! Folosește iar acest cuvânt.
‎Se susține.
‎- Încheiați, dnă avocat. ‎- Nu mai am întrebări.
‎Multă vreme m-am temut.
‎N-am mai pățit așa ceva și…
‎din noaptea aceea
‎am lăsat frica să mă învăluie
‎și să mă domine, devenind altă persoană.
‎Faptul că sunt aici
‎și că știu cine sunt ei ‎mă ajută să fac pace cu mine însămi.
‎Obiectez! Argumentează, nu declară.
‎Domnule avocat,
‎deși martora trebuie să explice ‎ce s-a întâmplat,
‎nu-i este ușor
‎să lase deoparte ‎temerile și subiectivitatea experienței.
‎Continuați!
‎Aș vrea să le spun că-i iert…
‎că oricine merită o a doua șansă, dar…
‎n-aș fi sinceră.
‎Nu cred că ar fi drept, ‎iar eu vreau să se facă dreptate.
‎Vreau să putrezească în închisoare…
‎să-și irosească toată tinerețea
‎între patru pereți…
‎așa cum mi-au făcut mie.
‎Mi-au furat o parte din viață.
‎Vreau să simtă și ei…
‎o parte din frica…
‎anxietatea…
‎disperarea și singurătatea ‎pe care le-am simțit în noaptea aia
‎și în fiecare noapte de atunci.
‎Vreau doar…
‎dreptate.
‎Să plătească și nicio altă femeie ‎să nu mai treacă prin asta…
‎Iar faptele lor să-i bântuie mereu.
‎- Dnă judecător, ce înseamnă asta? ‎- Ați terminat.
‎Putem câștiga. ‎Avem informațiile astea de la tribunal.
‎- De încredere? ‎- Evident.
‎Cum de ești așa de sigur?
‎Relația mea din procuratură m-a asigurat ‎că am reușit să creăm dubii despre fată.
‎I-ai permis să-și spună părerea, ‎să aibă momentul ei de glorie.
‎- Se numește dreptul de a protesta. ‎- Judecătorul e femeie.
‎- Să nu uităm asta. ‎- Care gândește ca un bărbat.
‎- De unde știi asta? ‎- Nu-i place lobby-ul feminist.
‎A spus-o clar de multe ori.
‎De asta nu va vrea să fie arătată ‎cu degetul că a scăpat niște bogătani
‎pentru că nu se potriveau profilului ‎sau pentru că unul era retardat.
‎- Nu e amuzant. ‎- Ajunge!
‎- Suntem în aceeași barcă. ‎- Trebuie să răspund.
‎Unii ar vrea s-o abandoneze.
‎De la aghiotantul lui Giner, ‎relația mea de la Garda Civilă.
‎Caporal Puerta?
‎Tirso le-a vândut drogul ‎pe care l-au folosit în noaptea aia.
‎Ce mama mă-sii!
‎Giner a informat procuratura.
‎Cum ai permis să se întâmple asta? ‎Ești inutil, la dracu'!
‎Marta, ce zici?
‎Cred că avem o șansă.
‎Scuză-mă!
‎Da?
‎Da, eu sunt.
‎Bine.
‎Vin imediat.
‎- Cine era? ‎- Judecătorul. Ne-a chemat în sală.
‎- De ce? ‎- Din cauza lui Tirso.
‎Dle Rubio, puteți confirma ‎că în noaptea aceea
‎inculpații erau în posesia ‎drogului numit flunitrazepam,
‎similar drogului numit ‎burundanga,
‎care inhibă rezistența unei persoane ‎în caz de agresiune sexuală?
‎- Obiectez! ‎- Dnă judecător,
‎menționez doar efectele ‎demonstrate medical.
‎Continuați, dar rămâneți la subiect.
‎Voi repeta întrebarea, nu efectele.
‎Doamnă avocat,
‎fără ironii în această sală de judecată!
‎Mă scuzați!
‎Dle Rubio,
‎puteți confirma că acuzații ‎aveau flunitrazepam în acea noapte?
‎Așa e.
‎Cum puteți fi atât de sigur?
‎Eu le-am vândut.
‎Dle Tirso Rubio,
‎sunteți conștient ‎că mărturisiți o infracțiune?
‎Da.
‎- Da. ‎- Foarte bine.
‎- Iau în considerare depoziția dvs. ‎- Eu o resping.
‎E dreptul dvs.
‎Se poate da sentința în acest caz. ‎Vă rog să părăsiți sala!
‎- Alba. ‎- Dnă locotenent Giner.
‎Mâncăm ceva. Vreți?
‎Nu, mulțumesc mult! ‎Am venit s-o felicit pe Alba.
‎Ți-a fost greu la depoziție. ‎Am auzit că a mers bine.
‎Dnă locotenent Giner.
‎- Nici nu știu cum te cheamă. ‎- Mă cheamă Julia.
‎Trebuia să-ți spun.
‎Mulțumesc mult, Julia!
‎Ești foarte aproape.
‎Nu te lăsa!
‎Ne dispensăm de serviciile tale.
‎De ce?
‎Totul are un sfârșit.
‎De la Tirso.
‎Asta sunt eu?
‎După tot ce am făcut pentru voi?
‎Implicarea lui Bruno în viol.
‎- Copiii ăia au murit din cauza mea. ‎- Nu te plânge!
‎Te-ai căpătuit.
‎Am vorbit cu fosta soție.
‎Fiica mea are nevoie ‎să facă încă o rundă de tratament.
‎- N-am bani să plătesc. ‎- Da.
‎Fac orice îmi ceri.
‎Îmi pare rău!
‎Îmi pare foarte rău!
‎Știu multe despre voi.
‎Ne ameninți?
‎Dacă n-am alternativă…
‎Ai grijă, César!
‎Fiica ta încă te crede polițist cinstit.
‎Nu-i frânge inima!
‎Nu uita să dai mașina înapoi! ‎Nu vei mai avea nevoie de ea.
‎Conform Martei…
‎depoziția ta poate fi decisivă.
‎Așa sper.
‎Mă vei ierta cândva?
‎Le-ai vândut drogul, Tirso.
‎Alba, dacă știam, nu le vindeam.
‎Nu e vorba de mine, ‎altă fată le-ar fi căzut victimă.
‎Ai făcut un gest foarte curajos.
‎Poate că depoziția ta îi va închide,
‎dar nu te scuză pentru ce ai făcut.
‎Ai dreptate.
‎Și îmi pare rău!
‎Trebuie să plec.
‎Alba.
‎Când băieții Entrerríos ‎au făcut scufundări,
‎i-ai dat lui Jacobo butelia defectă.
‎Îți amintești?
‎A fost din greșeală?
‎Poate că dacă nu interveneai, ‎eu eram acum judecată în locul lor.
‎Dar îți cer…
‎Când voi ieși și ne vom întâlni pe stradă,
‎să nu mă desconsideri.
‎Sper să n-ajungi la închisoare.
‎La revedere!
‎Am cerut ajutorul unor ziariști.
‎Se respinge direcția unică ‎și superioritatea morală a feminismului.
‎Și s-a dovedit că acest proces…
‎Îți spun eu ce s-a dovedit.
‎Victima și Bruno încă se iubesc.
‎El nu a luat parte la viol.
‎Fiul meu are o boală psihică ‎pe care n-au crezut-o.
‎- De ce ești așa de negativistă? ‎- Fiindcă nu vorbești clar.
‎E vina mea ‎că judecătorul a fost incoruptibil?
‎Socrul tău n-a lăsat ‎nimic de ajutor în acte?
‎Pot eu să schimb genetica familiei?
‎Îmi pare rău!
‎Nu, ai dreptate. E în firea lor.
‎Credeam că Rubén, ‎fiind o oaie neagră, va fi altfel.
‎Eloy, trebuie să fii cinstit cu mine,
‎cum ai fost cu socrul meu.
‎Vom pierde?
‎Probabil.
‎Cum rămâne ‎cu informațiile tale confidențiale?
‎Până la acel moment, câștigam.
‎Vorbește cu amicul tău, judecătorul. ‎Vezi dacă are vreo idee.
‎Încă un lucru.
‎Avocata Albei urma să ne îngroape.
‎Trebuie să știi asta.
‎Eloy e incompetent.
‎Poate că era bun ‎pentru combinațiile tatălui meu,
‎dar să-i încredințăm viitorul copilului…
‎Ce e asta?
‎Un cadou de la avocata Albei.
‎Nu le-au putut folosi la proces, ‎dacă asta te preocupă.
‎Fosta profesoară de engleză a copiilor.
‎- Cum ai putut-o molesta? ‎- Mercedes, eu…
‎Cum să-l învinovățim pe băiat, ‎dacă tatăl lui e agresor sexual
‎și, posibil, și bunicul?
‎- Voia să mă facă de bani. Eu nu… ‎- Câte?
‎Câte plângeri a avut de ascuns Eloy?
‎Fiul tău are 11 ani, Toño.
‎Poate sta câteva zile la sora mea.
‎Da, dar eu nu mă pot obișnui, ‎îmi place când petrecem timp cu Luisito.
‎Nici eu nu mă pot obișnui ‎să revin în barul ăsta, dar iată-mă!
‎Îmi pare rău, dar știi ‎că e mult prea mic pentru mine, Toño.
‎Nu mai pot visa la nimic în viață.
‎Ce relație ai cu Eloy?
‎Cu Eloy? Care Eloy?
‎Avocatul familiei Entrerríos.
‎Niciuna.
‎Gândește-te puțin!
‎Cred că mi l-au prezentat ‎ca să facă actele pentru restaurant.
‎Sigur, actele.
‎Acum cât timp?
‎Nu știu, Toño. Acum ceva vreme.
‎Încearcă să-ți amintești! E important.
‎Despre ce e vorba?
‎Am descoperit ‎o serie de plăți mari făcute lui Miriam.
‎În rate periodice.
‎Mereu din același cont. ‎De la o firmă fantomă.
‎Sunt mai multe e-mailuri. ‎Conținutul e șters.
‎Din ce dată?
‎Prima, în 2010.
‎Când s-a născut Luisito.
‎Toño.
‎Sunt distrusă.
‎Din cauza Albei am pierdut tot.
‎Nu mai da vina pe Alba!
‎Nici nu-mi pot face fericit soțul.
‎Tu ești iubirea vieții mele. ‎Cum să nu mă faci fericit?
‎Mi-ai oferit
‎cel mai prețios cadou din lume, ‎pe Luisito.
‎Ești o mamă minunată.
‎Nu înțeleg.
‎Toño.
‎Credeam că ai terminat-o cu mine.
‎- Doar pentru că m-ai trădat? ‎- Nu fi dramatică! Nu ți se potrivește.
‎- Ai renunțat prea devreme. ‎- Când m-ai lăsat pentru Mariano?
‎Da.
‎M-a durut. Nu m-ai iubit.
‎N-am avut motive să resping acuzația. ‎Poliția judiciară a făcut o treabă bună.
‎De ce mi-ai dat speranță?
‎Credeam că vă veți înțelege ‎înainte de proces.
‎- Am încercat. ‎- Mereu te-am plăcut.
‎Și eu pe tine.
‎O să pierdem
‎și n-am timp.
‎Trebuie declarat viciu de procedură.
‎Bine.
‎O să sun niște persoane ‎care-mi sunt datoare.
‎Bine, dar fă-o acum.
‎Ne mai vedem?
‎Depinde de tine.
‎TREI SĂPTĂMÂNI MAI TÂRZIU
‎După trei săptămâni de deliberări ‎în urma unui proces controversat,
‎cu declarații contradictorii ‎ale inculpaților
‎și ale presupusei victime, ‎mâine, în sfârșit,
‎vom afla verdictul ‎unui proces deosebit de mediatizat.
‎Ți-am adus ceai de plante.
‎M-am gândit că nu poți dormi.
‎Mamă,
‎dacă mă condamnă, ce facem?
‎Vom face apel.
‎O să fac orice e nevoie.
‎Dar nu vei fi închis.
‎Arată rău, nu?
‎Ei bine, Rubén, ‎n-o să-ți spun că va fi ușor.
‎- Mă crezi prost? ‎- Dragă, n-am spus asta.
‎Tu mi-ai cerut să sun la medic.
‎Am luat ‎o măsură disperată cu psihiatra, dar…
‎faci lucruri de neînțeles.
‎Nu sunt ca tata, ‎dacă asta te îngrijorează.
‎Sigur că nu, fiule.
‎Sigur că nu.
‎Fiule…
‎vrei să luăm cina împreună?
‎Cum dorești.
‎Stai!
‎Ai reușit să dormi?
‎Nu prea.
‎Bruno, n-aș suporta ‎să ajungi la închisoare.
‎Ascultă, mai bine nu te gândești la asta.
‎Aș vrea să dau timpul înapoi.
‎Noaptea trecută am visat ‎că eram împreună la tine acasă,
‎găteam, eram fericiți, ‎ca și cum nu s-ar fi întâmplat nimic.
‎- De ce nu fugim împreună? ‎- Ce?
‎- Să fugim? ‎- Da.
‎- Vrei să fugi cu mine? ‎- Da.
‎Și eu m-am gândit la asta, dar… Nu știu.
‎Atunci?
‎E o nebunie.
‎Unde să fugim?
‎Într-o țară mare, unde să ne pierdem urma.
‎- China, țară mare. ‎- China? Termină!
‎Uzbekistan?
‎Nu e foarte frig în Uzbekistan?
‎În cazul ăsta, ‎în Republica Democrată Congo.
‎Nu înțelegi ‎că trebuie să părem de-ai locului?
‎Sentința va fi citită public.
‎- De ce? ‎- E decizia curții.
‎- Da, vor să ne umilească. ‎- Nu putem să pierdem.
‎Bunicul a zis ‎că familia Entrerríos nu e genul ăla.
‎Bunicul a zis multe lucruri ‎care nu mai contează.
‎Fii bărbat, vere!
‎Anticipând condamnarea, am lucrat la apel.
‎Dacă rezultatul nu e favorabil apărării, ‎vor face apel.
‎Asta e sigur.
‎Și vom intra în altă etapă.
‎Întrebări?
‎- Dacă sunt condamnați… ‎- De ce „dacă”?
‎- Vor fi condamnați, nu? ‎- Așa sperăm.
‎Merg direct la închisoare?
‎INTRAREA INTERZISĂ
‎- Vreau să… ‎- Vreau să știi că…
‎Tu prima.
‎Vreau să știi că, orice s-ar întâmpla,
‎știu că ești nevinovat ‎și că ești o persoană minunată,
‎și dacă părinții tăi ar fi aici, ‎ar considera la fel.
‎Dar nu sunt…
‎și sunt norocos că ești tu.
‎Mereu vei fi ca o mamă pentru mine.
‎Nu mă face să plâng! Hai!
‎Nu sunt cam tânără să fiu mama ta?
‎În Alicante, în 27 noiembrie 2020,
‎secțiunea a doua ‎a curții regionale din Alicante,
‎compusă din onorați magistrați,
‎a ascultat depozițiile ‎pentru următoarele capete de acuzare.
‎Patru capete de acuzare ‎de agresiune sexuală
‎descrise în articolele 178, 180.1,
‎alineatele unu, doi, trei și 74 ‎din Codul Penal.
‎O infracțiune împotriva intimității ‎descrisă în articolele 197.1
‎și 5 din Codul Penal.
‎Având în vedere faptele menționate, ‎am decis următoarele.
‎Îl vom condamna pe Jacobo Entrerríos
‎la 15 ani de închisoare,
‎cu interzicerea ‎exercitării dreptului de a vota,
‎și la cinci ani de liberare condiționată.
‎În plus, trebuie să plătească ‎un sfert din cheltuielile de judecată.
‎Rubén Entrerríos, ‎vinovat de punerea la cale a infracțiunii,
‎e condamnat la 15 ani de închisoare.
‎Hugo Roig ‎e condamnat la 15 ani de închisoare.
‎Iar Bruno Costa…
‎Trebuie să-l condamnăm și-l vom condamna
‎la 15 ani de închisoare,
‎precum și la plata ‎a un sfert din cheltuielile de judecată.
‎În plus, la sentință ‎se mai adaugă zece ani de detenție
‎pentru instigare ‎la comiterea de infracțiuni
‎cu circumstanțe agravante ‎pentru că era partenerul victimei.
‎Declar ședința închisă.
‎Dle Duvall.
‎- Mă scuzați! ‎- Lăsați-ne să trecem, la dracu'!
‎N-aveți nimic de spus?
‎Nu înseamnă nu!
‎- Nu înseamnă nu! ‎- Scuzați-mă!
‎Alba, te credem!
‎- Alba, te credem! ‎- Mă scuzați! Vă rog!
‎Alba, te credem!
‎Mercedes,
‎nu e totul pierdut.
‎Mă auzi?
‎Mercedes.
‎Mercedes?
‎Ce mă fac fără tine?
‎- Ce dracu' mă fac fără tine? ‎- Nu știu.
‎Nu știi? Ai spus că ai un plan, nu?
‎- Răspunde dracu'! ‎- Nu știu.
‎Nu știu! S-a terminat!
‎Tot ce vreau acum…
‎e să fiu cu tine ca înainte.
‎Și nici măcar nu pot face asta.
‎Am fost un nemernic. ‎Trebuia să spun mai devreme.
‎Nu știam cum s-o fac. ‎Știam că v-aș dezamăgi pe tine și pe Alba.
‎- De când vinzi droguri? ‎- De patru, cinci ani.
‎Am fost concediat ‎și un amic mi-a dat metamfetamină
‎să trec peste asta și…
‎Nu mă justific. Voiam să mă opresc.
‎Bego.
‎Să știi că ai fost ‎o prietenă grozavă, știind…
‎Că o preferi pe Alba?
‎Nu vezi pădurea de…
‎Pădurea…
‎Adică, copacii nu te lasă să vezi…
‎Las-o baltă, Tirso! Las-o!
‎Va fi bine.
‎O să vezi.
‎Mulțumesc, Bego!
‎Generalul nici n-a vrut să audă.
‎Nu i-a păsat ‎prin ce rahaturi am trecut împreună.
‎Ai fost lăsat la vatră forțat.
‎- E corect. ‎- Da.
‎Așa este.
‎- Bună ziua! Mercedes Entrerríos. ‎- Da.
‎Întâlnirea va avea loc ‎la intrarea în tribunal.
‎Chemați toată presa!
‎Mi-am imaginat acest moment multe ori.
‎Serios?
‎Tu nu?
‎Nu te umfla așa în pene!
‎Alba…
‎Nu. Nu acum.
‎Mă gândesc la seara aia.
‎- Important e ce avem acum. ‎- N-avem nimic.
‎Mă duc la închisoare. ‎Trebuie să accept. Asta e.
‎Uită-te la mine!
‎Ascultă-mă!
‎Marta va găsi o cale să te exonereze.
‎Ascultă!
‎Nu dispera acum! Privește-mă!
‎N-o face!
‎Vom face apel ‎și-ți vom dovedi nevinovăția.
‎Trebuie să luptăm, Bruno.
‎Vreau…
‎Vreau să-mi promiți…
‎Dacă se-ntâmplă ceva…
‎să nu mă aștepți.
‎Promite-mi!
‎Știi ce-ți voi promite?
‎Dacă există speranță, nu voi renunța.
‎Nu te voi lăsa să renunți.
‎- Cu ce mă aleg dacă spui tuturor? ‎- Calmează-te! Vei primi tot ce trebuie.
‎Spune-mi despre ce e vorba!
‎Vei afla acum, cu colegii tăi.
‎Mercedes, de ce ne-ai chemat aici?
‎Aș vrea să mulțumesc presei că a venit.
‎Vă voi spune ceva ‎ce va schimba povestea familie mele
‎și povestea acestui proces blestemat ‎care nu trebuia să aibă loc.
‎Hugo, nu știu ‎ce are mama de gând, dar are un plan.
‎La dracu'! Nu intrăm în pușcărie.
‎Hugo!
‎Ce spun acum ‎schimbă povestea familiei mele.
‎Mercedes ne-a făcut suficiente probleme. ‎E timpul să preluăm frâiele.
‎Tu și eu.
‎Înainte să mă dai afară, ‎te rog, ascultă ce am de spus.
‎Cheamă Garda Civilă ‎și ghidează ambulanța aici. Eu stau cu el.
‎Vreau s-o urmărești pe Alba. ‎Vreau să știu ce face în orice moment.
‎CONTACTE - ELOY
‎Luisito, nu poți accepta ‎cadouri de la străini, da?
‎- Bine. ‎- N-aș spune că sunt străin.
‎Ce are orașul ăsta? Mă mint toți sau cum?
‎Sper că nu mai vinzi droguri.
‎Nu! În niciun caz.
‎S-a terminat definitiv.
‎- Le-ai aruncat? Du-te dracu'! ‎- Tu du-te dracu'!
‎Ești proastă sau ce?
‎Hai, vere, să mergem!
‎Nu pleacă nimeni.
‎Hei!
‎A fost ideea lui Rubén.
‎Îți jur.
‎E doar vina curvei de Alba.
‎Bună!