ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Уґо…
Уґо, я не знаю, що готує моя мама, та у неї є план.
Ми не сядемо до в'язниці.
Пробачте.
-Пробачте, пані. -Мерседес, чому ви зібрали нас тут?
По-перше, я хочу подякувати, що ви тут.
Те, що я скажу, змінить долю моєї родини,
а також долю цього клятого суду, який не мав трапитися взагалі.
Уґо! Уґо!
Що трапилось?
Мені нелегко казати те, що я зараз скажу…
-Що це? -Я теж хочу знати.
…найважче, що я колись робила.
У нас із Мануелем Крусом були інтимні стосунки декілька місяців тому.
-Відколи? -Чому ви не сказали…
-Вона бреше. -Суддя знає, що ви збиралися розказати?
-Вона у відчаї. -Не думаю, що вона бреше.
У нас з Мануелем Крусом
це почалося за тиждень до його обрання на слухання справи.
Я не адвокат,
та стосунки з суддею можуть стати причиною для недійсності вироку, так?
-Ось чому вона це зробила. -То ми маємо їй дякувати.
Справа була скомпрометована з самого початку процесу.
Щоб зберегти цілісність судової системи, закон не може закрити на це очі.
Суд буде оголошено недійсним?
-Що далі? -Ось.
Як я сказала…
Сподіваюся, вирок оголосять недійсним.
Дідько.
Рубене, це Сесар.
Заспокойся.
-Потрібно встати. Давай. -Ні, я не хочу лишати його.
Треба. Ходімо.
Давай.
Коли я сюди прийшов… він вистрілив…
Заспокойся. Не треба зараз нічого казати, гаразд?
-Добре? -Треба зателефонувати його батьку.
Добре?
МІСЦЕВА ПОЛІЦІЯ
Зателефонуй до Цивільної гвардії та виклич швидку.
Я побуду з ним.
АЛЬБІ
В очікуванні на оголошенні вироку недійсним після заяви Мерседес Ентрерріос
про її стосунки з суддею Мануелем Крусом,
у нас є гаряча новина,
смерть Уґо Ройча.
Як заявила Цивільна гвардія, він вкоротив собі віку.
Після того, як його оголосили винним, Уґо Ройч, молодший лейтенант збройних сил…
-Марто. -…його випустили з…
Мені дуже шкода, Альбо. Вирок оголошено недійсним.
Та це не означає, що вони вийдуть сухими з води.
Буде новий процес, будь певна.
І ще…
самогубство того бідолахи нам на користь.
Куди ти? Альбо!
Альбо?
КОНТАКТИ
ЕЛОЙ
Номер, на який ви телефонуєте, відключено або…
АЛЬБА
Тримаю.
Слухай, я…
Подумав, що…
якщо зблизитися з Хакобо…
втертися йому в довіру…
може… ми щось змогли б отримати.
Та Бруно,
думаєш, він зустріне тебе з відкритими обіймами?
Не знаю. Варто спробувати.
Ми могли б дістати докази їхнього злочину або хоча б щось, що виправдає мене.
-Не думаю, що він такий тупий. -А що тоді робити?
Що?
Скласти руки й чекати, поки втрутиться доля?
Так теж не можна.
Слухай…
Я знаю, що зможу це зробити і я готовий.
Та якщо ти попросиш забути про це, я забуду.
Ні, Бруно, якщо ти хочеш зробити це для нас, я теж хочу.
А я думала, що ми знову можемо бути разом.
-Так? -Гей.
Ми будемо разом, та вони про це не знатимуть.
Разом до кінця.
До кінця.
Слід припинити деякі роботи, якщо хочемо будувати курорт.
Зараз не найкращий час щось починати, сину.
Думаю, зараз саме час, тату.
Час діяти, щоб заспокоїти членів ради директорів.
Віктор Ентрерріос сказав: «Коли справи погіршуються,
найгірше — це коли про це знають інші».
Я згодна з Хакобо. Маємо виглядати, ніби нічого не сталося.
Хай акції падають,
ми однаково залишаємося одним з найнадійніших забудовників на ринку.
Елоє, зараз прийдуть нові юристи?
Так.
Маю йти.
Продовжимо завтра.
Маріано попросив мене вивезти хлопців з країни.
Туди, де не працюють закони екстрадиції, наприклад, Сейшели, Маврикій, Гаїті.
Як варіант.
Облиш, Мерседес.
Ти ж найрозважливіша людина в компанії.
Останнє, що їй потрібно —
щоб двоє членів ради директорів стали втікачами.
Не кажучи вже про високу ймовірність їхнього арешту.
Зробити пару дзвінків не завадить.
Відійдіть з дороги! Пропустіть мене!
Вам туди не можна.
Я постійно телефоную. Ти не береш трубку.
Вибачте. Я викликала службу безпеки.
-Залиште це приміщення. -Не хвилюйся, Елоє.
Ти маєш зателефонувати до журналістів та забрати слова назад.
Ти знаєш, я можу тобі непоправно нашкодити.
Більше,
ніж посадити мого сина, маючи мене у себе в ліжку?
Заберіть від мене руки!
-Тримайте, доки не приїде поліція. -Ні.
Хай іде. Виведіть його.
СЛУЖБА БЕЗПЕКИ
Цього ти хочеш?
Попереджую, я не сидітиму, склавши руки.
З дороги!
Не витримую похоронів.
Треба було зникнути на деякий час.
Як Рубен?
Погано.
Та я гадав, буде гірше.
Все ще не вірю в це.
І я.
Ми могли з ним поговорити.
Дідько, якщо йому було так погано, ми б могли допомогти.
І що тепер?
Про що це ти?
Про нас… після всього, що сталося.
Якщо б ти засвідчив, що ти пам'ятаєш, що ми не примушували Альбу…
Та я не пам'ятаю.
-Звісно. -Альба була моєю дівчиною. Що б я зробив?
-Іноді здається, ми з нею ще разом. -Вона певно відчувала те саме.
-Це тому тобі зменшили вирок. -Так, звісно.
З 25 до 15, так? Як щедро.
Якщо це було так важливо, чому не сказав мені?
Я б нічого не сказав Уґо та Рубену, та чому не сказав мені?
Я справді не хочу, щоб наша дружба закінчилась.
Ти мені як брат.
Після смерті батьків Клара і ти були моєю сім'єю.
Слухай, Бруно…
сталося багато всього, що розділило нас.
Сподіваймося, час розставить усе по місцях.
Через це треба пройти.
Необхідно.
Не можу повірити, що їм знову все минулося.
Буде новий суд.
Так, та б'юся об заклад, у них буде привід, щоб відкладати його.
-Давайте вже змінимо тему. -Давай.
Тірсо продає товари з магазину.
-Я розміщу дещо в інтернеті. -Дуже гарна ідея.
Звісно. Вона моя.
Я буді працювати лише за записом.
Коли дізнаюся, чи мене посадять до в'язниці, спробую продати все.
Ну, я піду. Треба поговорити з Мартою.
Поговоримо згодом?
-Я зателефоную. -Веселіше.
Скільки вона ще страждатиме через тих мерзотників.
Ти боїшся того, що вони можуть тобі зробити?
Моє життя — лайно, Беґо. Я завжди боровся за кращу долю.
У мене нікого немає.
Я намагаюся робити як краще, а все завжди виходить найгірше.
Це неправда. Ти не один, Тірсо.
У тебе є Альба…
І я.
Мам, я не голодний.
Звідки ти знаєш, що це я?
Я накричав на Росаріо, то вона не скоро повернеться.
Любий, не лякай її. Без неї цей будинок обросте брудом.
Мамо, іди. Залиш мене в спокої.
Тобі потрібно поїсти.
Може, пізніше.
Мені дзвонила Сандра. Вона хвилюється.
Ти не відповідаєш на її дзвінки.
Я не хочу.
Вона захотіла тебе повернути.
Вона точно тебе любить.
-Буде шкода втратити її знову. -Я не втрачу її.
Її батько ніколи мене не любив, а після цього, уяви собі.
Ти подбай про Сандру, а я подбаю про її батька.
Не можу про це зараз думати.
Не можу викинути Уґо з голови.
-А ти був там, коли він… -Так.
Зрозуміло.
Життя — лайно, мамо.
Іноді так і є.
Та коли бачиш світ лише так, втрачаєш здатність бачити красу.
Справді.
А ти з суддею? Це лайно, чи краса?
Усе разом.
Я зустріла його одночасно з твоїм батьком. Кінець історії тобі відомий.
-Так. Мені і всій Іспанії. -Я мала щось робити, Рубене.
Найму для тебе кращих адвокатів для наступного суду.
Так, мамо, та ти чудово знаєш,
що все, що ми виграли — це трохи часу до в'язниці.
За що?
Я нічого поганого не зробив. Чому я маю гнити у в'язниці?
Часом мені здається, Уґо обрав вірний шлях.
Не кажи дурниць.
Я не переживу, якщо з тобою щось трапиться.
Це все через ту погань Альбу.
Я не хочу за ґрати.
Перш ніж викинути мене, вислухай, будь ласка.
Тільки покваптеся. Неприємно бачити ваше обличчя.
Я тебе розумію, тому говоритиму коротко. Я прийшла запропонувати угоду.
Угоду?
Піди до поліції і скажи, що твої свідчення були фальшиві,
ти хотіла отримати гроші від Рубена і помститися йому.
А я подбаю, щоб ти була забезпечена на все життя.
Як не згодишся, я перетворю твоє життя на пекло.
Ви прийшли до мене додому, щоб погрожувати?
У вас є совість?
Забирайтеся.
Я не маю сумнівів, це було жахливо.
А твоя сім'я?
Присягаюся, якщо ти не підеш на угоду, я зроблю все, щоб зруйнувати їхні життя.
Ти не уявляєш, скільки грошей і впливу я маю.
Повірте, уявляю.
Якщо приймеш мою пропозицію,
тебе засудять за фальшиві обвинувачення та лжесвідчення у кримінальній справі.
Це рік у в'язниці.
Коли вийдеш, у тебе буде все, що забажаєш.
У тебе і твоїх рідних.
Усі будуть щасливі.
Твоя родина і моя.
Ви звикли, що влада дає усе, так?
Та всі гроші світу не врятують ваших сина та племінника від в'язниці.
Я на це очікувала.
Та як я вийду за двері, ти обміркуєш мої слова.
Ти була дуже хороброю…
дуже твердою.
Сподіваюся, ти ще й розумна.
Я подзвоню, щоб у тебе був мій номер.
Немає потреби.
Подумай про це…
та зроби правильний для себе вибір.
Або я зруйную життя всіх, кого ти любиш.
Тату…
Тепер, коли ти повернув собі життя…
не марнуй його не це.
Ти ж не палиш.
З 21 березня 1995 року.
Дня мого народження.
Коли в тебе буде син, дізнаєшся, чим жертвують батьки.
Як Рубен?
Певно, жахливо, коли друг вбиває себе у тебе на очах.
Йому зараз нелегко.
Для нього це удар.
Краще б на його місці був я.
Сину…
ви це зробили?
Зґвалтували ту дівчину?
Якщо так, я хочу знати, чим я тебе підвів.
Бо я винний так само, як і ти.
Ти ні в чому не винний, тату.
Ти був найкращим.
Просто іноді ми з кузеном робимо неправильний вибір.
Тієї ночі все було так непевно.
Ми багато випили…
були й наркотики.
Я не хочу, щоб це звучало, як виправдання, та це… була…
це була ідея Рубена.
-Доброго ранку. Зробити тобі кави? -Ні. Я не буду снідати.
Що з твоїм обличчям? Ніби щойно повернувся з вечірки.
Здається, ти спав у кімнаті для гостей, так?
Ну…
-Поїду до Сандри. -Як у вас справи?
Добре.
Вона так чекала на весілля.
Якого дідька, тату? Хто зараз пам'ятає про нього?
Сину, мене дуже хвилює твоя реакція на цю ситуацію.
Так, тату. Я бачу.
І я подумав…
Це просто ідея.
Я подумав, може буде корисно сходити до докторки Саларіч?
Що? До тієї сволоти, що свідчила проти мене?
Раніше від неї була користь. Це лише думка.
То їй розказати про дитячі травми, чи про дорослі?
Ти звинувачуєш батьків?
З чого б це? Ви обидва — кляті рольові моделі.
Не смій звинувачувати нас за те лайно, що коїться в твоїй голові.
Звичайно, ні! Ти ні в чому не винний. Ця сім'я — кляте лайно, тату!
Це я маю йти до психолога? Відчепись від мене, дідько б тебе взяв!
Розкажи, що за невідкладна в справа.
Бачиш, Елоє…
все, що трапилося з початку суду, дуже впливає на компанію.
Я це розумію.
Її інтрижка з суддею була останньою краплею.
Яка забезпечила недійсність вироку.
Облиш, ти знаєш, це лише купило нам трохи часу.
Це не рішення проблеми. А шкода компанії була завдана миттєво.
Якщо зараз це не виправити, пізніше буде неможливо.
-Іван, що ти хочеш мені сказати? -Мерседес завдала нам достатньо проблем.
Час уже нам брати все до своїх рук, тобі і мені.
Я роблю лише те, що зробив би твій батько.
Він обрав Мерседес для управління…
Дідько, Елоє! Що б подумав батько, якби був тут?
Компанія, яку він любив більш за все, більш за сім'ю, руйнується.
Ти і я, Елоє.
Ти і я.
-Чому ти прийшов? -Де Тірсо?
-Тут його немає. -Де той козел?
Немає його. І не буде. Тому відвали.
Рубене, я викличу поліцію, якщо не заберешся.
Ти мене чуєш?
Забирайся до дідька, кажу!
Ти мене чуєш?
Скажи йому, що ми скоро побачимося. Гаразд?
Клята сучко!
Дякую.
Привіт, Альбо. -Привіт.
-Як ти? -Добре.
-Хотів поговорити… -Ти ж закінчив торгівлю наркотою?
Твоє життя — лайно. Ти, бідненький, зовсім один.
-Ти лайнюк, Тірсо. -Що сталося?
Рубен тебе шукав.
-Справді? Ти в порядку? -Я — так.
Він перевернув усе догори й узяв наркотики.
-Решту я викинула? -Що ти зробила?
-Дідько, Беґо! -Іди в дупу!
-Ти все ще це робиш? -Ні! Вже більше місяця!
То навіщо б ти їх зберігав?
Я маю віддати їх дилеру. Все дуже напружено.
А дилер ще одному дилеру.
Ти дурепа!
Ні, це ти дурень!
Я присягаюся, я не робив цього більше місяця. Присягаюся.
Як скажеш, Тірсо.
Іди звідси, будь ласка.
Сесаре, прошу тебе.
Дочка?
Сесаре…
У неї був критичний стан.
МІСЦЕВА ПОЛІЦІЯ
Я не знав, куди піти. Пробач. Я не хотів приходити.
-Заспокойся. -Та…
БАР
-Те, що сталося, було жорстко. -Привіт, лайнюки.
Гей! Налий мені пива.
Це клята блондинка, звичайно.
Можна два пива, будь ласка?
Ну? Як ти?
Буде краще, коли доп'ю це.
ЖІНОЧИЙ ТУАЛЕТ
Привіт.
-Судова заборона. Тобі не можна тут бути. -Облиш, Альбо. Досить брехні.
Ми обидва знаємо, що тобі сподобалося.
Як щодо нашого моменту?
Коли я повернувся, щоб побути з тобою наодинці. Не пам'ятаєш?
ЯК ДИВНО ЖИТИ
Не розумію. Вранці все було так добре.
Що кажуть лікарі?
Не говорив з ними. Лише з колишньою дружиною.
Здається, вона погано реагує на лікування.
Бідна дитина.
-Дякую тобі. - За що?
За те, що вислухала. Що не вигнала.
Не треба дякувати.
Олівія часто про тебе питає.
-Твоя дочка — янгол. -Так.
Вона впевнена, що ми зустрічаємось.
Якщо не зараз, то зустрічатимемося в майбутньому.
Зрозуміло…
дівчата — вони такі.
Кларо…
Справа в тому…
що коли я з тобою, мені добре.
Я відчуваю спокій.
Ти допомагаєш забути про все лайно навколо.
Сесаре…
ні.
Гаразд.
Пробач.
Луїсіто, скільки разів я казала, що не можна тут гратися?
-Де ти взяв м'яч? -Мені його дав один чоловік.
Чоловік? Який чоловік?
Луїсіто, не можна приймати подарунки від незнайомців.
Добре.
Не сказав би, що я незнайомець.
Можна, я залишу собі м'яч?
Так, любий. Та грайся на вулиці, добре?
Вони в цьому віці невгамовні. Рубен був такий самий.
Не зупинявся ні на мить. Очі втомлювалися стежити за ним.
Мені шкода щодо суду,
та те, що вони зробили з Альбою, непростимо.
Якби я краще його виховував, більше часу проводив із ним.
Є… речі…
як би не намагався, вони виходять погано.
-Мамо, можна мені морозива? -Так?
-Яке твоє улюблене? -З нугою.
Невже! Моє також!
Візьми одне, любий.
Не слід сюди приходити.
Це ти мені написала, що хочеш поговорити.
Знаю, та не тут.
Гаразд.
Тобі подзвонити?
Я сама подзвоню.
Зателефоную.
Іди. Тоньо може прийти.
Твій чоловік не знає свого щастя.
Привіт.
Як справи?
Ти не бачив мого кузена Рубена?
Ні. А що?
Весь день його шукаю, не можу знайти.
Тут його не знайдеш.
Можна зайти?
-Звісно. Заходь. -Ти нічого не сказав.
Не знаю, де він може бути, та певно він не в гуморі.
Між нами, Уґо нас дійсно підставив.
Він застрелився, а ми виглядаємо винними.
В очах людей це нам не на користь.
-Що знаєш про Альбу? -Нічого.
А що? Чому питаєш?
Цікаво просто. Не знаю.
Я сказав.
Все скінчено. Як я міг раніше не помічати цього.
Та тепер я бачу.
І я знаю, що насправді важливо.
В дупу її.
Оце мій Бруно. Мій хлопець.
Тепер подбаймо про чокнутого кузена. Розвеселімо його.
-Якщо він на це зараз здатний. -Ти побачиш, як він оговтається.
Подивимось. Де, в дідька, цей хлопець?
-Не розумію. -Чекай.
Я точно знаю, де він.
Тобі не можна бути тут, Рубене.
У мене є ключі Уґо.
-Що він, в дідька, тут робить? -Спокійно.
-Він хвилюється про тебе, як і я. -Гей, нам не слід тут бути.
А ось і наш Говорячий цвіркун.
Я все-таки залишуся тут.
Занюхаю це й вип'ю останнє віскі з Уґо.
-Облиш, кузене, йдемо. -Ніхто звідси не піде.
Бачили б ви свої кляті морди.
Знаєш, яка, в біса, чудова ідея?
Дати урок мудаку Тірсо і клятій Альбі.
Згодні? За те, що зламали нам життя.
Так, я згоден, та прибери пушку.
Вони, в біса, вбили Уґо.
Ніхто не чіпатиме Тірсо або Альбу. Ми маємо думати про подальший процес.
-Уґо сам укоротив собі віку. -Рубене, поклади пістолет.
Тобі взагалі на нас начхати.
Чому ти так кажеш? Це неправда. Ви мені як брати.
Ви це знаєте.
Де ти це взяв?
У мене є ключі від сейфу. Хочеш, дам і тобі? Там їх багато.
Ну…
Ні. Одного немає. Того, яким він застрелився.
Ну, якщо ми тут, то давайте пити?
Гей!
-Чому забув келих для Уґо? -Кузене, опусти пушку.
Кузене,
досить цих ігор, віддай її мені.
Для Уґо? Не проблема.
ЦИВІЛЬНА ГВАРДІЯ — ПРОХІД ЗАБОРОНЕНО
То нумо вип'ємо.
Не кажи цього, блін.
Добре.
Не розумію, чому не зателефонувати копам.
-Є причини. Повір мені. -Справді?
Він шукав Тірсо, перелякав мене, дошкуляв тобі в барі.
Зателефонуй Марті, що вона думає.
Прокинься, Альбо. Треба сповістити копів.
Ніякої поліції, Марти чи ще когось! Трясця!
Мені потрібно подумати й діяти спокійно.
Я не дозволю цьому побороти мене.
Трясця!
Принаймні…
є гарна новина.
Дивись.
У тебе багато шанувальників.
Звідусіль.
Нідерланди.
Італія.
Іспанія.
Ти вже зірка, подружко.
«Ти надихаєш нас із донькою».
«За цю боротьбу ти заслуговуєш на правосуддя».
ВСІ ЗА АЛЬБУ. АЛЬБА ЗА ВСІХ.
«Завдяки твоїй мужності я пишаюся тим, що я жінка».
«Такі люди, як ти, надихають». «Дякуємо, Альбо. Ми з тобою».
-Що він зробив? -Він лише хотів мене налякати.
Що це значить? Той псих міг зробити будь-що.
Та не зробив. Це скінчилось. Просто хотіла тобі розказати.
-Я вб'ю того покидька. -Бруно, ні.
-Не можна нічого робити. -Присягаюся, коли його побачу.
-Він більше до тебе не підійде. -Бруно, з ним нічого не можна робити.
Поводься, як зазвичай.
Якщо щось зробиш, ми втратимо цю можливість.
Ти сам сказав, що ми дуже близько.
Добре?
І так, це було важко, бо я…
Я не очікувала побачити його перед собою, та…
Все добре. Гаразд?
Мене так просто не налякати.
Навіть не заявиш на нього?
Йому заборонено наближатися до тебе.
Ні, ніяких заяв. Я намагаюся потягнути час із Мерседес.
Гаразд? Скоро зателефоную.
Добре.
Привіт, Альбо.
-Добрий вечір, Мерседес. -Прийняла рішення?
Тому й телефоную.
Потрібен час.
Поквапся.
Коли буде відповідь, я передзвоню.
Дуже добре.
Елоє…
Постав когось слідкувати за Альбою.
Бути її тінню.
На добраніч.
Ні. Зачекай. Залишся трішки. Зараз так добре, тихо.
Побудьмо разом.
Поглянь на себе. Працюєш увесь день, а виглядаєш гарно.
Зупинись, Тоньо.
Не можна вдавати щасливу сім'ю, бо це не так.
Що це значить? Звісно, це так.
Хіба ми не домовились почати спочатку? Ну ось.
З Луїсіто все добре. Він здоровий і щасливий. У нас кохання.
Твою маленьку голівку хвилює ресторан…
Не лише ресторан, Тоньо.
Цей рік був дуже важким, і…
Я наробила дурниць.
Я робила речі, про які дуже шкодую.
Ні. Ти добра жінка.
Ти можеш помилитися. Та ніколи не зробиш такого, щоб шкодувати.
-Тому ти моя. -Тоньо, зупинись.
Пам'ятаєш, ти питав, звідки я знаю Елоя?
Так.
Я збрехала тобі.
Мені заплатили, щоб я не казала поліції,
коли знайшла обручку Рубена на місці зґвалтування.
Ні.
-Ти… зробила… Ні. -Це не все, Тоньо.
Ні. Більше нічого. Я не хочу знати.
Він зараз прийде.
Добре, Еміліо. Зателефоную пізніше. Вибач, що примусив чекати.
-Як дочка? -Майже без змін.
Слухай, я передумав, і ти мені потрібен.
Я навіть не пам'ятаю, чому я зупинив нашу співпрацю.
Мабуть, нерви.
Спершу ми подбаємо про Олівію.
Скажи, скільки потрібно на нове лікування.
І потрібно, щоб ти слідкував за Альбою.
Я хочу знати кожен її крок.
Пробач.
Зараз повернуся.
Слухаю. Так.
-Що з тобою, Тоньо? -Привіт.
Забирайся звідси.
-Це не твій бар. -Для тебе — мій.
Що тут відбувається?
Цей мерзотник працював на Ентрерріосів багато років. Хіба ні?
Захищав їх, підчищав за ними лайно.
-Я представник закону, тому обережніше. -Довбаний місцевий коп.
Ні. Це не правда. Скажи йому, Сесаре, що це неправда.
Скажи йому. Я брешу?
Ось.
Як це може бути правдою?
Я знав його змалечку. Ми були друзями.
Пробач, Тоньо. Він справді не чистий.
Що сталося з цим містом? Мені що, всі брешуть?
Заспокойся.
Ну як тут заспокоїшся.
Краще, прийду пізніше. Добре, Тоньо?
Добре. Бувай.
АЛЬБІ
Хто залишив цього конверта?
З усім цим безладом не зрозумів. Думаю, Сесар, той, що брехун.
-Сесар? -Так.
Альбо, сподіваюсь, цього разу я зможу тобі допомогти.
-Ще не пізно зупинити це божевілля. -Знову ти. Я не зупинюся.
-Прошу тебе. Ти вже зруйнувала моє життя. -Іди звідси.
-Я зробив для Рубена все, що міг. -Ти брешеш!
Як слідчий суддя ти міг зробити, як бажав.
Ти запевнив мене в цьому, щоб переспати зі мною.
Ти справжня погань.
-Зачекай, Мерседес. Будь ласка. -Ти знаєш, наскільки мені важливий Рубен.
Я благала тебе допомогти, а ти мене використав.
-Я зробив більше, ніж ти думаєш. -Пусти.
Облиш мене.
Облиш, я сказала!
Мерседес!
Якщо ти мене залишиш, я втрачу єдине, за що можна триматися.
Ти все ще приваблива жінка. Надзвичайно приваблива.
Відтоді, як ти сюди зайшла, я хотів тебе на цьому столі.
Я не якась там хвойда.
Слухай сюди, стерво.
Це злиття — єдиний спосіб пережити кризу.
Як об'єднаємо зусилля, інші члени ради зважать на це рішення.
Рубен і мій син скоро сядуть за ґрати. В кінці кінців про цю справу всі забудуть.
Прийшов попрощатися. Їду до дочки у Х'юстон.
Не втрачай її з виду. Вдень і вночі.
Саме це я й роблю.
Є новини?
Я "ХавітоХабато".
А Хакобо — це "Джейкоб5".
В МЕРЕЖІ
Щойно зайшов.
-Ти боїшся сісти за грати? -Звісно.
Та чого ти хочеш від мене?
Ми робимо правильні кроки.
ДЖЕЙКОБ5: ПРИВІТ
Привіт, Марто.
-Що це? -Це допоможе в суді.
Я прочитала матеріали.
Очевидно, їх накачали та зґвалтували разом.
Я була налякана, дуже самотня й збентежена. І я забрала скаргу.
Ти вважаєш, у нас ті самі ґвалтівники?
Боїшся дивитися на мене після…
Не йди туди.
Я знала, що вони покидьки, та ти ще гірший.
-Чесно? -Так.
Не гірший за тебе, дорогенька.
-Гей! -Альба, ні.
-Сучко! -На що витріщився? Теж хочеш в харю?
Переклад субтитрів: Катерина Мельниченко