ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Мерседес…
-Що у вас сталося? -Терміново потрібна швидка, будь ласка.
-Назвіть, будь ласка, адресу. -Мерседес.
Альбо…
Сподіваюся, цього разу я зможу тобі допомогти.
Те, що ми зробили з тобою, неможливо пробачити, особливо мені.
Я не хотів цього робити. Знав, що це злочин.
Я не можу жити далі з цим тягарем вини.
Все скінчено.
-Я вже мертвий… -«…всередині».
«Ми втрьох — монстри».
«Кожної ночі я бачу очі тих дівчат, не лише твої».
Очі тих дівчат…
«Ніби того було недостатньо, ми зґвалтували ще й тебе,
дівчину Бруно».
«Я багато разів хотів сказати йому правду, та я клятий боягуз».
«Я не очікую від тебе прощення, та принаймні,
ні у кого не буде сумнівів щодо того, що ми зробили з тобою».
«Підпис "Уґо"».
То це все? У нас є потрібний доказ.
Що сталося?
Він визнав, що були інші дівчата.
Ми маємо довести, що Хакобо й Рубен ґвалтували й інших жінок.
Добре.
Ти маєш рацію. Та як ми це зробимо?
Не знаю. Та я відправила листа Марті.
Ти впевнена, що хочеш зайнятися цим?
На всі сто.
Щойно говорив з лікаркою.
Завтра зроблять МРТ травми голови.
Ти, мабуть, розчарувався, навіть череп не проломила.
Що за нісенітниця? Не розумію, що відбувається.
Кожного разу суперечки, сварки. Ніби ми ненавидимо одне одного.
Не розумієш, що відбувається, тату?
Ти мерзенна себелюбна розпусна сволота.
Дідько, сину. Я не кажу, що був гарним батьком, навіть близько.
Та всі ці роки не були такими жахливими.
Поглянь на мене.
Подивися.
Пишаєшся своїм сином?
Я потраплю за ґрати за зґвалтування.
Укладімо перемир'я. Можемо кудись з'їздити разом, як раніше.
-Та… -Чого ти смієшся?
-Ти жалюгідний. -Як ти мене назвав?
«Жалюгідним».
Гей, мамо.
Ти прокинулася.
-Що сталося, сину? -Нічого.
-Допоможи мені. Я хочу додому… -Ні. Лежи
Відпочивай.
Потрібно зрозуміти, як на тебе вплинув удар.
Мамо…
Як ти впала зі сходів?
Перечепилася.
Час це все зупинити.
Ніяких більше судів. Ніяких скандалів у сім'ї.
Я запропонувала Альбі угоду.
Що ти зробила?
Якщо вона змінить свідчення, це лише один рік за ґратами.
Я пообіцяла їй, що її родина отримає все, що їм потрібно.
Ти втрачаєш зв'язок з реальністю, Мерседес. Ти в стані неприйняття.
Твого сина не виправдають навіть три суди.
-Ти втрачаєш об'єктивність. -Певно, так.
Я би сіла у в'язницю на рік, щоб Рубену не довелося страждати.
Не тебе зґвалтували і принизили, а ту дівчину.
Ти не бачила її відношення в суді? Вона не зупиниться.
Я теж.
Ти відкрила ресторан за гроші від Ентрерріосів?
-Не кредит, як ти казала. -Я збрехала.
Ні. Ти хоча б знаєш, від чого ти б нас врятувала, якщо б сказала правду?
-Якщо б ти розказала поліції про обручку? -Тоньо!
Я підписала договір про нерозголошення.
-Я вважала, так буде краще нашій сім'ї. -Якій сім'ї? Яка ганьба.
-А Альба? -Моя сім'я — це ти і моя дитина.
-А вона? -Ти не бачиш, що вона завжди між нами?
Бачу, та я чесний, а вона добра.
Досить.
Зупинись.
Ні, не досить. Знаєш, чому? Я не розумію.
Як ти могла зрадити свою сім'ю,
щоб відкрити паршивий ресторан для багатіїв?
Не можу цього зрозуміти.
У нас є гарний бізнес і чудовий дім.
Ми живемо в рідному місті. У нас є добрі друзі.
-Луїсіто щасливий, я щасливий, ти… -А я ні!
Більше ніякої брехні.
Ми ж цього хотіли. Ось тепер ти знаєш.
Що значить, ти не щаслива?
Чому ти мені раніше не казала?
Міріам, я твій чоловік. Про такі речі треба говорити.
Якщо дві людини люблять один одного, вони говорять про різні речі,
гарні, чи погані, щоб виправити їх.
Це не важливо, Тоньо.
-Це не має значення. -Ні.
Має.
Це важливо.
Міріам, ти ж мене любиш?
Ти мене любиш? Це дуже просте питання.
Не все так просто, Тоньо.
Не все так просто.
Їй ще треба побути в лікарні три дні. Та на її двері потрібно повісити замок.
-Сам розумієш. -Ми з Бруно пізніше зайдемо до неї.
Друже, забудь про Бруно.
Облиш!
Пили б ми всі з тобою пиво, якщо б ми зґвалтували твою дівчину?
Знову ти про те саме. Ми знаємо один одного з дитинства.
-Він як брат. -Тобі.
-І тобі. -Та фіг з ним.
Ти розлючений, тому й виливаєш злість на всіх.
Вони зустрічалися декілька місяців.
Просто захоплення, у нас усіх це колись було.
Є курнути?
Немає.
Не розганяйся з цим. Зараз прийде Сандра, а я не хочу сварок.
-Не говори зі мною, як мій батько. -Я говорю, як кузен.
Я хвилююся за тебе.
Не розумію. Ти мене дивуєш.
У нас такі проблеми, а ти такий спокійний.
Ти не боїшся в'язниці?
Звичайно, боюся. Та що я можу зробити?
Ми все робимо правильно. Найняли найкращих адвокатів.
Якщо все піде не на нашу користь, поїдемо з країни. Ми не невдахи. Нам пощастило.
Я ходив до Тірсо.
Що ти сказав? Що з цього ти не зрозумів?
Його не було.
Більше пощастило з Альбою.
Що?
-Вона так налякалася. -Що ти їй сказав?
Я казав тобі не підходити до неї.
У неї була панічна атака, і вона впала як побите щеня.
Ти зовсім божевільний?
Божевільний? Не думаю.
Подивися на себе.
Як там трусики?
-Я її дістала. -Що?
Замовила копію сімкарти Уґо.
-Що? -Ти чула. Його номер не заблокували.
То я подзвонила, мені поставили три питання та прислали пароль.
Чекай. А для чого ти це все зробила?
Щоб подивитися його соцмережі.
Я впевнена, що останні місяці ці бовдури писали йому, підтримували.
-Коли ти її отримаєш? -Завтра.
Треба потрапити на один із форумів і хакнути когось із них.
Написати від його імені Хакобо та Рубену.
Та спершу треба потрапити на один із тих форумів,
а потім розшифрувати доступ.
Ти зможеш це зробити?
А ти зможеш вдавати когось із них?
-Мануель? -Привіт, Марто.
-Це допоможе тобі з судом. -Що це?
Можна вам подзвонити?
Ні, я їду з міста й буду недоступний.
Я подзвонила двом дівчатам, жодна не взяла трубку.
Я залишила повідомлення. Побачимо. Дві з них відкликали скарги.
Альбо, я прочитала файли. Жодна з них нічого не пам'ятає.
Вочевидь, їх усіх накачали й зґвалтували групою.
-Знайомо? -Що робитимемо?
Розслідувати ці випадки,
доведемо, що цих дівчат зґвалтували ті покидьки.
Три скарги за два роки. Буде не дуже складно.
Я поговорю з одним із офіцерів по цих справах.
І ще дуже важлива річ.
Дивись, кому розказуєш про листа від Уґо.
Не можна, щоб Ентрерріоси пронюхали про нього.
Тому тримайся ще далі від тієї сім'ї або тих, хто з ними близький. Зрозуміла?
-Сандра прийде з подружками. -Класно, та мені треба допомагати тітці…
Трясця! Ну ось. Подивимось, як отримаєш справжню роботу, Бруно.
Я про це навіть не думав. З усім цим…
Я пропонував тобі роботу в компанії. Ти не хочеш.
Так.
Що сталося?
Привіт, Рубене, як справи?
Привіт. Я тобі не довіряю.
Гей. Закрий рота.
Навіщо ти тут окрім того, щоб лизати його зад?
-Як Уґо лизав тобі? -Та ми не трахнули його дівчину.
Це неможливо. Нагадую, що Уґо був геєм.
Ти з глузду з'їхав?
-А що? -Гей, заспокоймося.
Я не планую працювати на компанію. Я тут тому, що ви обоє мої друзі.
І ти також.
І ти на це купився? Добре.
Форум «Онліброс».
П'ятдесят сім багатих хлопців.
За членство треба викласти чималу суму у біткойнах.
-І три члени повинні тебе порекомендувати. -А вони там є?
Рубен вийшов з усіх. Хакобо лишився лише в цьому.
Останній раз заходив чотири дні тому, та нічого не писав півтора місяці.
А я «ХавітоХабато»? Дуже оригінально.
Він взагалі давно сюди не писав. Раніше був дуже активним.
Хакобо — це «Джейкоб5».
І вони на нього моляться.
Вони говорять про мене та ту ніч?
Щось є… та можеш туди навіть не дивитися.
Вони козли.
Навіть не зважай.
Почнімо.
Що скажемо?
Привітаємось?
«Привіт…»
ХАВІТОХАБАТО
«З вами Хабато».
ПРИВІТ, З ВАМИ ХАБАТО
Що тут забув цей лайнюк?
Привіт.
Можемо поговорити?
-Піду вже. Поговоримо пізніше, добре? -Гаразд.
Можна з тобою?
Як бажаєш.
Заради Бога, мені шкода.
Я знавіснів, коли ти викинула наркоту.
Розумієш? Я був неправий. Пробач.
-Ти мені це 15 разів сказав. -Та ти не відповідаєш.
Не хочу, Тірсо.
Тоді ти не залишаєш мені вибору.
Я надягну футболку «Я придурок».
Я не проти.
І ще одну, де на спині буде «Справді, цей хлопець гівнюк!»
Я розлючена не через те, що ти сказав, а через те, що зробив.
-Ти сказав, що перестав цим займатися. -Так і є.
Думаєш, я буду це робити перед тим, як сісти за ґрати?
Так, Тірсо.
Так.
Що з тобою?
Цей дивний погляд.
Дивний?
-Чекай, підвезу. -Не треба.
Поїхали.
-Що, в дідька, ти робиш? -Ні, це ти що робиш?
Ми майже не бачимось, та коли я тебе бачу, ти обдовбаний.
Справді, я не знаю, чи я потрібна тобі.
І не знаю, чи я цього хочу.
-Ти мене кидаєш? -Не знаю. Мені треба подумати.
Сандро!
Я знаю.
Дідько, це…
цей процес із Альбою, потім Уґо, я не…
Я не знаю, що роблю.
Може, твій батько й усі ті люди мають рацію.
-Може, я не сповна розуму. -Не кажи так.
Сандро, коли я з тобою, мені добре.
Ти єдина, хто мене розуміє. Пробач мені, будь ласка.
А може ти справді заслуговуєш кращого за мене.
Не кажи так.
Але Сандро…
Якщо ти мене залишиш…
я втрачу єдине, за що можна триматися.
Та клята Альба відібрала у мене все.
Навіть Уґо.
Заспокойся. Мене ти не втратиш.
Ця Альба руйнує наші життя.
Щоб вона здохла.
ОНЛІБРОС: У ВАС НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
МОКІМАКОН: ХАБАТО ЧЛЕНОСМОКТАЧ!!!
ОСКАРКАКТУС: ТИ ХІБА НЕ МЕРТВИЙ, БОЯГУЗЕ?
МОКІМАКОН: КРАЩЕ МЕРТВИЙ, НІЖ ОДРУЖЕНИЙ, СПОДІВАЮСЯ
КРАЩЕ МЕРТВИЙ, НІЖ ОДРУЖЕНИЙ
ХАВІТОХАБАТО: АГА, ОДРУЖЕНИЙ НА ТВОЇЙ СЕСТРІ…
ТИ БАЧИВ, ЯКІ ЦИЦЬКИ У ТІЄЇ РОСІЙСЬКОЇ ЖУРНАЛІСТКИ?
МОКІМАКОН: Я Б НЕ ЗУПИНЯВСЯ. ТИ ЦЕ БАЧИВ, ХАБАТО?
ХАВІТОХАБАТО: РОСІЙСЬКІ КРАЛІ ОФІГЕННІ
ХАВІТОХАБАТО: ДЖЕЙКОБ5 НЕ З'ЯВЛЯВСЯ?
ХАВІТОХАБАТО: ЙОГО БРАКУЄ
ВІН ДОВБАНИЙ КОРОЛЬ
НЕ З'ЯВЛЯВСЯ З ТІЄЇ ІСТОРІЇ ЗІ ШЛЬОНДРОЮ
ТА ДІВКА КЛАСНА, БАЧИВ ФОТО?
ГОЛОЮ, ОТ ПОВІЯ. ФОТОГРАФУ ФОРТАНУЛО
ХАВІТОХАБАТО: ВОНА ТОЧНО ОТРИМАЛА ТЕ, НА ЩО ЗАСЛУГОВУЄ
ОБЛОМ ЧЕРЕЗ ПІХОТИНЦЯ. ВІН БУВ КЛАСНИЙ
ТА СТЕРВА ЗАСЛУГОВУЄ НА ЦЕ ЩЕ РАЗ
ТА ЦЬОГО РАЗУ ЇЙ КРАЩЕ НЕ ПРОКИДАТИСЯ
ХАВІТОХАБАТО: ДЕНЬ, КОЛИ ВОНИ ВІДІДРАЛИ ТУ КУРВУ,
ТРЕБА НАЗВАТИ ДНЕМ СВЯТОГО ДЖЕЙКОБА
ОНЛІБРОС — МІЙ ПРОФІЛЬ
-Чудово, так? Виглядає непогано. -Хакобо не заходить.
Я б дуже часто його не згадував, про всяк випадок.
Рубен каже, що не довіряє мені.
Це хіба новина?
Так, та тепер він каже це відверто.
Однаково…
Я сказав, що з тобою все скінчено, та не переконав його.
Та його дівчина запросила ще дівчат.
І…
Я думаю, ж дещо, що може спрацювати.
Що?
розіграємо сцену.
Це проєкт договору з «BDS Контіненталь»
Я лише прошу переглянути його.
Це злиття — єдиний спосіб пережити кризу.
Завдяки ньому ми владнаємо фінанси та розширимо діяльність на схід.
Навіть якщо б це було дієве рішення, Мерседес дала зрозуміти на нараді,
що вона не розглядає злиття.
Якщо я, ти, Маріано і Хакобо об'єднаємося, інші члени ради директорів прислухаються.
Новий процес дуже похитне наші позиції. Рубена та Хакобо визнають винними.
Якщо б вони просто сіли за ґрати, та вони не сядуть.
Ти відвезеш їх за кордон. Вони будуть утікачами.
І це заплямує нас назавжди.
Ні Рубен, ні мій син не втечуть. Даю слово. Вони сядуть до в'язниці.
-З часом це забудеться. -Ти мене вважаєш за дурня?
Ми обидва знаємо, що Мерседес ніколи не дозволить Рубену сісти.
Ти надто високо оцінюєш її вплив. Вона не Ентрерріос.
Вона контролює компанію, як хотів твій батько.
Ця компанія тоне. Батько цього ніколи не хотів.
Як ти?
Ніби голову просвердлили.
Твої улюблені.
Залиш їх, де хочеш.
Я хвилююся за сина.
Намагався поговорити з ним, та не виходить.
Що б я не казав, це не допомагає.
Може, йому не потрібна твоя допомога.
Могла б мені допомогти.
Цього недостатньо, після стількох років він навіть не знає про брата-байстрюка.
Я скажу йому при нагоді.
Ти боягуз, любий, і завжди ним був.
Це коштувало нам багато грошей.
Мабуть, дійсно боягуз, що залишив її вагітною.
Може, слід було кинути тебе й жити нею.
Ти б ніколи не пішов проти батька.
Він нас усіх контролював…
тебе, твого брата, мене, Рубена, Хакобо.
Дивись, у що ми перетворилися.
Та батька тут більше немає.
То, може, час зайнятись власним життям і змінити курс.
Мені байдуже, що ти зробиш.
Мене хвилює лише Рубен.
Ти вже бачив, я зроблю все, щоб захистити його.
Ти ж, навпаки…
дбаєш лише про себе, компанію, своїх повій і того байстрюка.
Ти жалюгідний.
Поглянь на себе.
Вихваляєшся тим довбаним суддею, щоб врятувати сина,
та безрезультатно.
Не знаю, хто з нас більш жалюгідний.
-Усе вже. -Побіжу.
КАФЕ-БАР
«BDS КОНТІНЕНТАЛЬ»
Сесаре, я збирався тобі сьогодні подзвонити.
Є новини?
Сесаре?
Ні.
Не втрачай її з виду. Вдень і вночі.
Добре. Саме це я й роблю.
Як Олівія? Мені подзвонити до лікарні?
Ні, не треба. Дякую.
Усе добре?
Так.
Усе чудово.
Бувай, Елоє.
ВИДАЛИТИ ФОТО? ТАК — НІ
ФОТО ВИДАЛЕНО — ОК
-Потрібно поговорити. -Навіщо ти прийшов?
Я на одну хвилину, і піду.
Ви з Альбою маєте бути обережні. Ентрерріоси за вами стежать.
Звідки ти знаєш?
Вони найняли для цього мене.
-Вони платять тобі… -Заплатили. Тепер усе скінчено.
Я прийшов попередити.
Сесаре…
Дякую.
Привіт. Ти Альба?
Так. Я тебе знаю?
Твоя адвокатка попросила мене прийти.
Я живу в Алкої з хлопцем. Ми разом уже чотири роки.
Коли вони…
Розкажи тільки те, що хочеш.
Коли це сталося, ми зустрічалися, та я не розказала йому про ту ніч.
І батькам не розказала. Нікому.
Я була налякана, дуже самотня й збентежена. І я забрала скаргу.
Ти вважаєш, у нас ті самі ґвалтівники?
Ти пам'ятаєш на комусь і них тату?
Я справді не пам'ятаю.
Ніби мою пам'ять стерли,
і прокинулася на одному складі без нижньої білизни.
Луїсіто, вгамуйся, добре?
-Добре. -Гаразд?
Міріам…
Чому ти прийшов? Іди, будь ласка. Тоньо нагорі.
Ти ще не сказала, де ми можемо зустрітися.
-Мені здалося, це терміново. -Це важливо, та це може зачекати.
-Я не люблю чекати. -Маріано, не тут, добре?
Міріам, я не піду, доки ти не скажеш, у чому справа.
-Я щодо дитини. -Що з ним?
Нічого. У нього все добре.
Просто…
з цим судом і тим, що відбувається між вашою сім'єю та Альбою,
не хочу, щоб мій син втратив допомогу.
Не хвилюйся. Він і мій син.
Я піклуватимуся про нього.
Дякую.
Та дещо може змінитися.
Ти маєш рацію. Це не місце для розмови.
Поговорімо про це за обідом чи вечерею. Згодна?
Так, та йди вже. Зараз.
-Гей! Бувай, Луїсіто. -До побачення.
От лайно. Дивись, хто йде.
Підемо?
Ні. Ходімо вперед. Усе добре.
-Що вона робить? -Ходімо. Не зупиняйтеся.
І що?
-Банда знову разом? -Не зважай на неї.
-Обережніше, дівчата. -Коли ти вже щезнеш?
Гей, Рубене.
Ходімо.
Кузене…
Пішли.
А ти? Боїшся дивитися на мене після всього?
Облиш цю тему.
Або що? Ти знову мене зґвалтуєш?
-Закрий уже свого довбаного рота. -Ніколи не закрию.
-Тобі було мало зруйнувати мені життя? -Мало!
Готуйтеся, виродки.
-Ти здуріла, чи що? -Тихо. Гуляй звідси.
Більше не підходь до нас.
Я знала, що вони покидьки, та ти ще гірший.
-Чесно? -Так.
-Не гірший за тебе, дорогенька. -Гей!
-Сучко! -Бруно!
На що витріщився?
Теж хочеш в харю, мерзотнику?
-Альбо, ні. -Гей.
Ходімо. Ми тут виставу влаштували, дідько.
-Ну ти й божевільна. -Мало не наклала в штани від страху.
Я прийшов.
-Маріано скоро прийде. -Я не з вами.
Мене не рахуйте.
Елоє…
ти нам не брат, та ми вважаємо тебе сім'єю.
Наш батько любив тебе так само, як і нас.
Це сімейна справа. Маєш бути на нашому боці.
Не розумію, чому захищаєш Мерседес. Ти заслужив довіру батька, не її.
У заповіті ваш батько не просто лишив їй акції і владу.
Він залишив їй скарб.
Він дав їй флеш-носій з записами
секретних розмов з політиками, бізнесменами, банкірами, суддями
в ресторанах, борделях, літаках, у поїздах, у цьому офісі.
-Чому він не сказав нам? -І чому сказав тобі?
А чому ні? Ви щойно сказали, що він любив мене так само, як вас.
Ти достеменно знаєш, що я маю на увазі.
І де цей носій?
Лише Мерседес знає комбінацію, як сказано у заповіті вашого батька.
І, так…
ваші розмови там теж є.
Дуже компрометуючі. І мої.
Тому поки у Мерседес є та інформація, ми в її руках.
Забудьте про злиття.
КАФЕ-БАР
Слухай, ти перевершила себе. Вони шаленіють від твого чату.
Мене від нього нудить.
Розумію.
Хто забрав трусики, Хакобо, чи Рубен?
Не знаю, Беґо. Може, обидва.
Один любить маніпулювати, другий — хворий мерзотник.
-Може, дізнаємося брудні подробиці. -Сподіваймося.
НЕ В МЕРЕЖІ
В МЕРЕЖІ
-Хакобо. -Він зайшов.
Що тепер?
-Напишемо йому, чи як? -Ні.
Він у мережі, та не видно, чи зайшов у чат.
То що робитимемо?
-Зараз нічого. Він вийшов. -Трясця!
Ми завжди можемо відправити приватне повідомлення,
та він може відчути пастку.
Відправмо.
Як хочеш. То що напишемо?
«Привіт, Джейкоб5».
«Сказати, що я тобою захоплююся, це нічого не сказати».
«Ти не заслуговуєш на те, що відбувається».
І що ще?
Дай мені.
«У середу
ми з друзями влаштували полювання.
Ми присвятили його тобі.
Обіймаю».
Що тепер?
Чекатимемо.
У мене відчуття, що ти просто тягнеш час, та я не знаю, для чого.
А що там знати?
Це серйозне рішення, і я маю його обміркувати.
-Мова йде про ув'язнення. -Не намагайся мене обдурити.
Я знаю, ти не збираєшся прийняти мою пропозицію.
До речі…
як там твій брат?
Чи витримає його серце, як він дізнається, що батько Луїсіто — мій чоловік?
Що?
Подумай про це.
-Поговорімо? -Я дуже заморилася, Тоньо.
Я чув вашу розмову з Маріано Ентрерріосом про Луїсіто.
-Тоньо… -Вислухай мене, Міріам.
Мені однаково, що каже Ентрерріос.
У Луїсіто один батько, і це я.
Звичайно.
Чому ти мені не сказала?
Я намагалася.
Присягаюся, я намагалася.
Не знала, як. Думала, що з часом…
-Що з часом, Міріам? -Мені шкода.
Пробач мені.
Ти використала мене, Міріам.
Використала.
Звідки в тобі стільки злості й безсердечності?
Я робила помилки все життя, багато помилок.
Дуже великих помилок.
Та якщо є щось, чим я пишаюся, це наш син, Тоньо, присягаюся.
Я більше не можу.
У мене вже вуха болять від клятої брехні.
Ти маєш розказати мені все.
Усе, без жодної нової брехні…
Обіцяю.
Скільки вони над цим працюють?
Два тижні.
Ти не знав?
Спитаю по-іншому. Ти зі мною, чи з Іваном та Маріано?
Якщо я залишуся на твоєму боці, це лише тому, що так хотів Віктор.
Я завдячую йому тим, хто я є і чого досяг.
Але?
Я проти того, щоб ти ставила інтереси сина вище майбутнього компанії.
Якщо Альба прийме пропозицію, Рубен, Хакобо і компанія нічого не втратять.
Ми дуже швидко оговтаємося.
-А якщо не прийме? -Прийме!
Ти одержима цією ідеєю.
-Так ти не можеш приймати вірних рішень. -Ти зі мною, чи ні?
Якщо чесно, я не знаю, як відповісти.
Нагадую, що інформація на флешці може створити тобі проблеми.
А я нагадую, в мене є відео, яке ти б не хотіла оприлюднити.
Якщо ті гієни знову захочуть мене зрадити,
скажи їм, що я можу знищити всю раду директорів, разом з ними.
Дякуючи їхньому таткові, якого вони так боготворили.
Не хвилюйся.
Вони вже знають.
У нас із Тоньо зараз труднощі в стосунках, та ми намагаємося їх подолати.
Я багато років удавав щасливий шлюб.
Місяцями сплю у кімнаті для гостей.
Зрозуміло.
Ти уявляєш, що було б, якщо б ми залишилися разом?
Маріано, це скінчилося багато років тому,
коли я завагітніла, тому ні, не уявляю.
У мене не було вибору.
У той час і за тих обставин я не міг діяти по-іншому.
Пробач мені.
Що ти мав на увазі, говорячи про зміни?
А що як…
Маріано, син для мене найважливіший за все.
-Я не хочу, щоб він залишився без батька. -Я теж.
У нього не моє прізвище, та в ньому тече моя кров.
І що?
-Може, збільшити тобі виплати? -Збільшити?
Або зняти тобі квартиру.
-Я не розумію. -Думаю, розумієш.
Ти все ще приваблива жінка. Надзвичайно приваблива.
Відтоді, як ти сюди зайшла, я хотів тебе на цьому столі.
-Що це, в біса, таке, Маріано? -Ти дуже добре знаєш, що.
-У тебе невірне сприйняття. -Не думаю. А якщо так.
Більші виплати і квартира. Бенідорм, Аліканте, обирай.
Слухай, я не якась там хвойда, тим більше, не твоя.
Я цього не казав. Я дбаю про тебе.
-Просто я від тебе втрачаю розум. -Я йду.
Ми не закінчили.
-Закінчили. -Сядь.
Я більше не хочу тебе бачити.
Чекай, дідько!
Тебе ніхто не вчив, що відшивати людей невиховано?
Відпусти мене!
Ти мене не обдуриш. Ти любиш гроші.
Бути з тим ідіотом щодня тебе виснажує.
Забирайся від мене геть!
Слухай сюди, стерво. Зі мною так говорити не можна.
Добре, іди. Та забудь про гроші.
Ти не побачиш жодного євро у своєму паршивому житті.
Залишайся з тими ідіотом і байстрюком.
Всі ви бісові жінки однакові.
Сесаре.
Прийшов попрощатися. Їду до дочки у Х'юстон.
-Їй стало гірше? -Ні.
Та мені потрібно бути з нею.
І залишити це місто, і це місце.
Чудово розумію.
Ні, не розумієш.
Пам'ятаєш тих чотирьох хлопців, які загинули і яких звинуватили спочатку?
-Так. -У цьому винен я.
І це я…
зробив усе можливе, щоб вони виглядали винними.
Це я погрожував Бруно.
Чому, в дідька, ти кажеш це мені зараз?
Бо я винен у тому, що втратив людину, яку люблю понад усе, окрім доньки.
Я знаю, що завдав тобі болю, Кларо, мені шкода.
Мені дуже шкода.
Та я мав сказати тобі правду.
Це і є правда.
Коли ти їдеш?
Завтра ввечері.
Щасливої дороги, Сесаре.
Може, я якось повернуся.
Не знаю.
Можна до тебе приїхати?
Не знаю.
Я не знаю.
Прощавай.
Є новини?
Взагалі нічого. Година балачок про машини та мотоцикли.
-Хакобо ще не заходив. -Чудово, блін.
Я стежу за його статусом. Він змінював номери в імені.
«ДЖЕЙКОБ1», «ДЖЕЙКОБ2».
І потім «ДЖЕЙКОБ5» у ту ніч, коли зґвалтували мене.
Цей хлопець псих. Ти ж це розумієш?
Послухай. Не розклеюйся.
Те, що ти робиш — це надзвичайно, і ти маєш пишатися собою.
Повечеряємо?
Я приготую котлетки.
-Справді? -Так.
Якого дідька? Зателефонуй мені.
Давай, Міріам. Ну ж бо.
Лишенько! Я так злякався, люба. Я дзвонив тобі.
Дзвонив у поліцію. Ти в порядку?
-Так, Тоньо. -Що сталося?
-Нічого, коханий. Нічого. -Що значить «нічого»?
-Що це? Хто це тобі зробив? -Це дрібниці.
Це зробив Маріано?
-Це був Маріано? -Заспокойся, любий.
-Що це значить? -Не звертай уваги.
-Це той мерзотник залишив тобі синці? -Ні, коханий.
Ні, любий! Будь ласка, не йди!
Що ти з нею зробив?
-Навіщо прийшов, йолоп? -Що ти наробив?
Геть звідси, або я викличу поліцію.
Викликай, кого хочеш, покидьок! Мені однаково!
Бити жінку?
Навіть такий ідіот, як я, знає, що не можна бити жінку!
Тримайся подалі від Міріам і Луїсіто, або вбий мене!
Вбий мене, або я вб'ю тебе! Доведеться тебе вбити!
Покидьок!
Тримай його, Іване!
Я закрию тебе назавжди.
Залиш мою сім'ю у спокої!
Вона не твоя. Частину ти позичив.
Луїсіто — мій син. Він мій син.
Той хлопчик — мій син, та можеш залишити його собі.
Більше ніколи не хочу бачити того клятого байстрюка.
«ОНЛІБРОС»
ДЖЕЙКОБ5: ПРИВІТ
Відпусти!
Все скінчено. Тебе більше немає в компанії.
Я тобі довіряла.
А я довіряв тобі.
Був би дідусь тут, він би все вирішив. Він знав, як проводити важкі розмови.
Є інші способи це виправити. Повір мені.
-Їх тут немає! -Що? Кого тут немає?
Я думала, неможливо опуститися так низько, навіть у вас мало бути трохи людяності.
Для Рубена я б зробила все.
Тримайся.
Я обіцяла, що вирішу проблему, і я це зробила.
Ми летимо в Барбадос. Усе готово.
От мерзотник.
Сьогодні в нього буде вечірка.
Я б міг скористатися ситуацією та роздивитися.
-Ти впевнений? -Це спальня Хакобо.
Це наш шанс.
Кузене, я тебе знаю. У яку халепу ти вскочив тепер?
-Він не бере трубку. -Де ти?
Я з Тірсо.
А пристрій?
Зробимо яму та заллємо її цементом. У нас є, кому копати.
Стріляй, чорт забирай.
Зроби це, кузене.
Переклад субтитрів: Катерина Мельниченко.