EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
JEYCOB5: HEJ
JAVITOJABATO: VAR HAR DU VARIT?
JEYCOB5: UPPTAGEN. DU VET
JAVITOJABATO: GJORT NÅT BÄTTRE ÄN ATT CHATTA?
JEYCOB5: JA, DET VI GÖR
-Vad är det? -Luisito.
Vänta? Ta det nu lugnt. Sluta, Toño.
Berätta vad som har hänt.
Luisito…
…är inte min.
Var kommer det här ifrån?
Han är inte min son.
Han är Marianos son.
Han är Marianos.
Hon hittade ringen och lämnade inte in den.
-Hon hittade Rubén Entrerríos ring… -Vänta. Vad gjorde Miriam?
Hon gav ringen till Mercedes, som gav henne pengar till restaurangen.
-Det är mitt fel. -Nej, lyssna på mig.
Nej, det är inte ditt fel. Inget är ditt fel.
Hör du vad jag säger?
Så ja. Nu räcker det. Lugna dig, okej? Det räcker.
Så ja. Lugna dig lite.
Du kan inte gå in.
-Jag sa att hon inte kunde gå in. -Det går bra. Stäng dörren.
Jag trodde inte att man kunde sjunka så lågt. Att även du var mänsklig.
-Jag fattar inget. -Toño vet.
Hur kan han veta nåt?
Visst. Vet du inget om Rubéns ring heller?
Jag gör vad som helst för Rubén.
Hör på…
En kort sekund, för Toños skull, övervägde jag det,
men nu kan jag bara tänka på att se din son ruttna i fängelset,
vad som än krävs.
Pengar kan inte köpa allt, Mercedes.
Säger folk som inte har några.
Var det allt?
-Han är där inne. -Okej.
-Såg du nån? -Nej.
-Är du säker? -Ja.
Vad var så bråttom?
-Luisito är Mariano Entrerríos son. -Va?
Miriam fann Rubéns ring där jag blev våldtagen,
och utpressade Mercedes med den i stället för att gå till polisen.
-Är du säker på allt det här? -Toño berättade det.
-Vi måste göra nåt. -Jag kommer från Mercedes kontor.
Gick du till Mercedes kontor?
-Hur tänkte du? -Jag vet, Bruno! Jag vet.
-Jag svär på att jag ville döda henne. -Alba!
Jag förstår det, men vi måste vara extra försiktiga nu.
Om vi klantar oss får varken du, Toño eller nån annan upprättelse.
Förstår du?
Mamma.
-Vad är det? -Den där Alba. Jag vet inte…
-Har du träffat Alba? -Ja.
-Varför det? -För att…
Helvete. Alba hit och Alba dit. Hon är ett problem.
Farfar hade löst det.
Farfar hade fixat det. Han kunde fatta svåra beslut.
Det finns andra sätt. Lita på mig.
Farfar sa jämt att jag var som han.
-Jag borde gå dit… -Farfar finns inte längre!
Och ja, det sa han.
Men han hade fel.
Du är bättre än han.
Mycket bättre.
Jag måste i väg nu.
Och du?
Vadå?
Litar du på mig?
-Hej. -Hej.
JAVITOJABATO: VILKEN SUBBA…
JEYCOB5: HUR VAR DIN FÖRSTA JAKT?
JAVITOJABATO: HELT ÄRLIGT, INTE JÄTTEBRA
JEYCOB5: SÅG DU HENNE I ÖGONEN MEDAN DU KNULLADE HENNE?
JAVITOJABATO: JAG FATTAR INTE, MÄSTAREN
JEYCOB5: VÅR MAKT BESTÅR I ATT FÖRVÄGRA TJEJEN HENNES MAKT
JAVITOJABATO: TACK FÖR TIPSET, MÄSTAREN!
JEYCOB5: VILL DU KOMMA PÅ FEST? DÅ KAN VI TRÄFFAS
JEYCOB5: SPELA INTE SVÅRFLÖRTAD
JAVITOJABATO: NÄR?
JEYCOB5: I KVÄLL
JAVITOJABATO: I KVÄLL SKA JAG PÅ JAKT
JEYCOB5: DIN JÄVEL…
JAVITOJABATO: JAG GILLAR ATT BEHÅLLA SOUVENIRER FRÅN JAKTEN
JAVITOJABATO: GÖR DU OCKSÅ DET?
JEYCOB5: ALLTID
JAVITOJABATO: KOLLA MIN SAMLING
JAVITOJABATO: DIN?
Det är Jacobos rum.
-Är du säker? -Jag gav honom skulpturen.
Då så, då vet vi var de finns.
-Han har fest hemma hos sig i kväll. -Ja, han bjöd mig på forumet.
Seriöst?
Ja, men oroa dig inte. Jag lyckades slingra mig.
Jag vet inte. Jag kunde passa på att se mig om.
Det är vår bästa chans. Vi måste göra det mesta av den.
Ja, men var väldigt försiktig, är du snäll.
Jag ringer när jag är där.
Okej.
Det är ett kontrakt. Du säljer dina aktier till oss.
Varför skulle jag vilja det? Eloy?
Det är över.
-Du är ute ur företaget. -Men mot generös kompensation.
Ska du inte säga nåt?
-Vad är plan B? -Vad vill du ha? Mer pengar?
Jag vill veta varför jag skulle skriva på.
Släpp!
Mercedes…
Jag litade på dig.
Och jag på dig.
-Erkänn bara. Det här är för mycket. -Bara för mig?
-Jävla häxa! Du dödade min far. -Pappa!
Det är inte personligt.
Men företaget går före allt annat. Du hade gjort samma sak.
Och om ni har fler kopior?
Mer än nåt annat vill vi inte se fler skandaler.
Varken i företaget eller familjen.
-Har du verkligen blivit vän med Jacobo? -Inte jag. Jabato.
Hur kom ni in på psykopatforumet? De släpper inte in vem som helst.
Bego är inte vem som helst.
-Har du inte insett det än? -Det har jag vetat länge.
Har du hört talas om social manipulation? Phishing?
-Nej, jag vet inte. -Det var så vi tog oss in.
-Toño. -Hej.
-Marta. -Hej.
Expertrapporten bekräftade att Hugo skrev brevet.
-Jag har träffat den nya domaren. -Vet du nåt om honom?
Han har fina referenser. Det är möjligt att du måste vittna.
-När? -Snart.
-Hej, hur har ni det? Snygging. -Hej.
Hej.
-Läget? -Hej.
-Hej.
-Herregud. -Va? Gillar du henne?
Du behöver en tjej. Tro mig.
Jag fixar en tjej åt dig. Jag menar en bra tjej, okej?
Från vår värld, inte nån lolla.
Varför snackar du om henne?
-För att Rubén gör mig nervös. -Alba var ett misstag.
-Få in det i skallen. -Okej.
Oroa dig inte. Alla gör misstag.
Ja, men det här blev dyrbart…
Lugn. Här kommer de.
-Ursäkta ett ögonblick. -Vad vill han?
-Lugn, jag ska inte hålla nåt tal. -Okej.
-Dags för tal! -Jag ska inte hålla nåt tal.
-Och? Sätt fart! -Sätt i gång.
Jag vill bara utbringa en skål
för nån som inte är här med oss.
Vi saknar honom så,
och han skulle haft det skitkul här.
-För Hugo! -För Hugo!
Visst, för Hugo!
Vi vet alla vems fel det är att Hugo inte är här i dag.
Inte sant, Bruno?
Rubén…
Säg det.
-Alba. -Nej.
Inte Alba.
Slynan Alba.
-Precis. -Så är det.
Ja.
-Mycket bättre. -Sant.
-Hej, främling. -Hej.
-Sandra, jag glömde mig. Grattis. -Tack
-Fint tal. -Tack.
Vi ses.
Ursäkta. Håll det här åt mig.
Nå? Vad säger du?
Att du har 2 000 euro i varje öra.
Han måste verkligen älska dig. Han eller hans mamma.
Om inte allting hade hänt, hade det varit en vigselring.
-Bättre så här. -Bättre?
Rubén är besatt av Alba. Ser du det inte?
Va? Det är inte sant.
Lugn. Tänk inte på det.
Strax tillbaka, okej?
Har du det?
Och det andra?
Bara förse er.
-Har du sett Bruno? -Nej, släpp det.
-Han var här nyss. -Jag vet inte. Vad är det?
-Jag måste prata med honom. -Om vad?
-En grej. -Prata med mig.
Nej. Senare.
Vad fan gör ni här inne?
Bruno?
Var har du hållit hus? Vems rum är det här?
Min kusin Jacobos.
Va? Tänker du stå kvar där?
Nej, så klart inte.
Jag har varit självisk. För att finna mig i mitt liv…
…försökte jag lära mig att älska dig.
Och jag är idioten.
Du gifte dig med mig för att ge Luisito en pappa.
-Du utnyttjade mig. Så är det bara. -Ja och nej.
Jag gifte mig med dig för att Luisito behövde en pappa.
Och för att jag visste att det inte fanns nån
bättre än du.
Jag har ljugit mycket, men inte nu.
Om jag bara kunde backa tiden.
Ja.
Och om jag kunde sluta älska dig.
Så?
Vi får se.
Vad sa du till honom?
Att mamma har fått ett erbjudande om jobb i Madrid,
och att räkan stannar hos pappa.
-Pappa? -Ja?
-Ska vi gå och fiska? -Det kan du tro, räkan.
Vet du vad?
När jag var som du ville jag jämt fiska med din farfar.
-Du är lik din pappa, inte sant? -Ja.
Du liknar mig. Okej, sätt fart.
Följ med faster.
Om det var upp till mig, hade jag köpt de här tomterna.
Se, vem som kommer.
Mitt huvud exploderar.
Av allt tänkande. Du tänker för mycket.
-Sug mig. -Låt honom vara.
Mår du bra?
Sandra är under kontroll. Jag är rik, möjligheterna är oändliga,
men en jävla sak fattas.
Ett jobb. Det är det du saknar.
Nej, jag behöver knulla Sandra, med en av hennes vänner bredvid,
som får lära sig vem som bestämmer.
Han är sjuk. Du måste erkänna att killen är sjuk.
Vet du, jag tycker att det låter fan så sjyst.
Vad önskas?
-Vad för slags kvinna är du? -Du ska inte ha nåt alltså?
Jag är inte klar.
Du kan inte erkänna ditt misslyckande.
Att allt var för att utpressa Entrerríos,
och att du i slutändan bara är en bitter småstadshora.
Det som hände den natten var ditt eget fel.
-Erkänn det. -Fråga honom.
Fråga Rubén om jag var den enda.
-Va? -Fråga om de andra han har våldtagit.
-Du kan dra åt helvete. -Sandra.
-Att du blundar ändrar inte sanningen. -Vilken sanning?
Du är ett offer utan att veta om det.
DET ÄR INTE MISSHANDEL DET ÄR VÅLDTÄKT
NEJ BETYDER NEJ
DE TROR OSS INTE FÖRRÄN VI BLIR DÖDADE
LIVET ÄR MÄRKLIGT
-Rubén. -Va?
-Jag har ingen lust. -Nu pratar vi inte.
Sluta. Bort med dig!
Vad är det med dig? Varför kom du hit?
För att vara med dig. Jag är inget köttstycke.
Jag vill att du ser och lyssnar på mig, som en person.
Okej, jag lyssnar.
-Jag träffade Alba i morse. -Alba? Varför det?
-Jag ville prata och gick till baren. -Ni två behöver inte prata. För helvete.
-Har det funnits andra? -Vad pratar du om?
Vi ordnade en grym fest åt dig. Vad vill du?
Du behöver bara förneka det.
Du säger inte vad jag ska och inte ska göra. Förstått?
-Uppfattat. -Ni är alla likadana.
-Va? Vad säger du? -Jag har inte våldtagit nån!
-Jag vet inte vad jag ska tro. -Tro vad du vill.
Visst. Försvinn du också. Fan.
Jag träffade Alba.
Har det funnits andra?
Han är besatt…
Rubén är besatt av Alba.
Besatt.
KLOROFORM
Gillar du det?
Gillar du det, skitstövel?
Alba har inte sovit hemma och hon är inte på baren.
Hon svarar inte i mobilen. Har du pratat med Toño?
Nej, jag sa att hon sov hos mig. Jag ville inte oroa honom.
Alba ger sig inte av utan att säga nåt.
-Vad händer? -Alba är försvunnen sen i går.
-Bego. -Fan också.
-Vad händer? -Grejen?
-Bego. -Vilken grej?
-Minns du? Advokatens idé. -Vad nu?
Visst fan.
-Vad är det? -Jag ringer upp dig.
Bego!
-Vi ses sen. -Hej då.
En schäslong vore nog skönare.
Men jag hittade ingen.
-Släpp mig. -Va?
-Släpp mig, din jävel. Släpp mig! -Sa du nåt?
Inte det, va?
Jag trodde inte det.
Du är mycket trevligare tyst.
Vet du…
Jag tror att du gick över gränsen när du pratade med mamma.
Och se var vi är nu.
Visst är det bättre här?
Hör på.
I går när jag tänkte på vad jag ska göra med dig,
kom en massa minnen tillbaka.
Då stod det klart för mig att jag ska vara med dig.
Du borde vara stolt.
Var är du, Rubén? Var är du?
Du ville träffas?
Vad är det på det?
Det finns inga kopior.
Inte med hela filen i alla fall.
MAPPEN ÄR TOM
Du och jag är inte så olika.
Din jävel.
Vi gör vad vi måste för att få det vi vill.
Nej.
Nej, jag är inte alls som du. Jag gör bara mitt jobb.
Vi hittade Albas mobil i en soptunna. Hon är spårlöst borta.
Jag ska anmäla henne saknad.
Vänta, nån knackar. Det är kanske hon. Jag ringer upp.
Nu drar vi.
-Vart då? -Vi ska ut med båten.
Du är spänd, jag är spänd. Vi behöver koppla ner oss.
Har du öl?
Ja.
Fan. Nu ringer han.
-Rubén, möt oss på kajen. -Nej.
-Nej, kom till fabriken. -Jag är med Bruno.
Jag känner dig. Vad har du nu ställt till med?
Har han problem?
Nej, bara Rubén-grejor. Jag måste dra.
-Ska jag komma? -Behövs inte.
-Jag följer med. -Det behövs inte.
Okej?
-Vänta. -Jackan. Just det.
-Jag hade gillat en båttur. -Lugn. Båten finns kvar.
-Hej då. -Hej då.
Du gör dig bara illa.
Törstig?
Helvete! Vilken jävla glädjedödare!
Jag vet inte. Jag trodde att du skulle bli arg.
Att du skulle kalla mig våldtäktsman, psykopat.
Sen skulle jag dra pistolen.
Blev du överraskad nu?
Den är Hugos.
Vet du att det är ditt fel att han sköt sig?
-Din mammas uppgörelse. -Nämn henne inte.
-Jag säger till domaren att jag ljög. -Det gjorde du.
Då tar allt slut. Snälla du. Snälla.
Visst.
Visst, då
får du fängelse, inte sant?
-Det räcker inte. -Tänk genom det. Snälla!
Du får livstid. Din mamma klarar inte det.
Prata inte om min mamma! Helvete!
Du känner henne inte.
MAMMA
Rubén, älskling.
Jag lovade att jag skulle lösa det. Det har jag.
Vi flyger till Barbados i kväll. Allt är ordnat.
Jag hoppas att du inte gör nåt dumt. För guds skull, ring.
Tack. Till flygplatsen.
-Clara? -Var är du?
Jag är på väg till flygplatsen.
-Varför? -Jag måste be om en tjänst.
Kan vi spåra min mobil?
Ja, absolut. Men om det inte är sant, har vi problem.
-Vet du att hon är i fara? -Ja, Rubén har henne.
Nej, det vet du inte.
Okej, vad handlar det här om? Vad har du gjort nu?
Nåt du inte skulle våga.
Alba.
Är du helt från vettet?
Det är lugnt. Det är under kontroll.
Vi dödar henne, gräver en grop och fyller den med cement.
Vi har en grävmaskin.
Ingen har varit här på åratal. De hittar henne aldrig.
Nå? Vem är familjens snille nu?
Vad fan gör du?
-Lägg undan den, annars får du stryk. -Slynan ska ingenstans.
Lägg ner pistolen. Jag skojar inte.
Ska vi inte knulla henne?
-Vart leder vägen? -Till Entrerríos gamla fabrik.
Ni löser inget genom att döda tjejen ni våldtog.
Jag svär, Jacobo. Jag säger inget, om du släpper mig.
Alla kan fortsätta med sina liv.
-Hörde du, Rubén? Det låter vettigt. -Åt helvete med den här skiten.
Varför dra in Bruno om han inte gjorde nåt?
Hur vet du det?
För att han inte är som ni. Det har han aldrig varit.
Ändå anklagade du honom.
Jag blev tvungen. Jag hade inget val.
Du är intelligent. Tänker du låta den killen förstöra ditt liv?
Håll käften, okej?
Lyssna inte. Hon försatte oss i den här skiten.
Hon kokte ihop allt det här. Hon ljög för alla!
Hon har varken kokt ihop nåt eller ljugit.
Vi våldtog henne.
Och vi drogade henne. Vi gjorde allt.
Och nu avslutar vi det här.
Jag hämtar grävmaskinen.
Vi är nästan framme.
-Man måste vara man för att förstå. -Nej, man måste vara en jävel.
Vad hände dig som barn, Jacobo? Våldtog nån dig?
Jag älskar hur du vill motivera allt, hitta ett skäl, men det finns inget.
Jag är sån här.
Ondskan finns alltså.
Ondskan?
Nej. Det här är mycket mer komplext.
Jag skulle säga att skönhet och grymhet
är två sidor av samma mynt som man singlar.
Och att allt kan hända. Vad är skillnaden?
Det är det som stör mig med såna som du. Ni är svaga!
Jag ska säga en annan sak. Jag är inte som min kusin Rubén.
Jag är värre.
Allt är förberett.
Blunda.
Du såg mig i ögonen när du knullade mig.
Ja… Jeycob5.
Kom igen, för fan.
Döda henne nån gång.
Vad gör du? Kom igen!
Ditåt.
Nej! Vänta!
Vi kan inte gå in ensamma. Vi måste vänta på polisen.
Bruno.
Bruno!
Kom igen. Döda henne.
Vad fan väntar du på?
-Kan du göra det, din mes? -Ja.
-Hon vet allt! -Va?
-Är du okej? -Ja.
Alba!
Bruno!
Snälla!
Bruno…
Den jäveln!
Bruno!
Låt bli.
Det här får du ångra, din jävel.
Du måste lämna en utsaga.
Gärna det.
-Hur mår hon? -Vet inte. Hon är kvar där.
Tack.
Jag är ledsen för allt. Det är jag verkligen.
Bruno! Är du okej?
Mår du bra?
-Och Alba? -De undersöker henne än.
Tack.
Det var det minsta.
Jag är glad att det slutade väl.
-Jag måste åka nu. -Ja.
Du ska med ett plan.
-Just det. Visst, ja. -Ja.
Åk och hämta hem din dotter.
Och du?
Jag väntar på er här.
Alba.
POLIS
Låt henne vara.
5 DAGAR SENARE
-Okej. Sätt på tv:n, Alba. -Va?
Fort, sätt på tv:n. Det är på alla kanalerna.
Fallet tog en ny vändning under morgonen.
Under husrannsakan av familjens bostad,
hittade polisen underkläder som tillhör andra förmodade offer.
Två av flickorna har trätt fram och anmält dem.
-Rubén och Jacobo… -Tack vare dig.
-Jag gjorde bara vad jag måste. -Ja.
Men det var nödvändigt.
Utöver det här, kan vi lägga till upptäckten av utbredd korruption
i samma familjs regi.
Den omfattar kända politiker, bankirer och affärsmän.
Nu är vi verkligen körda.
Din fru skrattar åt dig, åt oss alla.
Skrattar?
Hon har visat sig vara den smartaste. Er far hade inte fel som valde henne.
Rubén Entrerríos ådrog sig allvarliga skador på ryggraden.
De är inte livshotande, men kan leda till att han…
Förlåt mig, min son.
-Se. -Vad är det?
-De bara väller in. -Va?
Stödforum.
Du är en förebild för många.
-På allvar? -Ja.
Var stolt över det du gjort.
Jag är stolt över att vara din vän.
Kom hit.
-Jag älskar dig så mycket. -Och jag dig.
Sex månader.
-I ett soppkök. -Jag föreställde mig honom i fängelset.
Jag pratade med honom genom ett fönster, som på film.
-Det låter som om du skulle gilla det. -Det är ganska sexigt.
-Seriöst? -Ja.
-Skulle du gilla det? -Ja.
De där två, alltså.
Påminner de om nåt?
Vet du vad jag tänkte första gången vi var ihop?
Fast jag inte kände dig så bra, litade jag på dig.
Jag kunde vara mig själv med dig.
Som att komma hem.
Jag är rädd.
Jag vet inte om det blir så igen efter allt det här.
Är inte du rädd?
Så klart att jag är rädd.
Men rädslan får inte förlama oss.
Så, vad nu?
Nu… Nu åker vi hem.
Undertexter: Jessika Johansson