Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
A Megváltó karácsony napján született
Ma este fagy várható, enyhe hóeséssel.
Ez szörnyű.
Holnap hideg, felhős időnk lesz.
Maximum 0-4 fokos hőmérséklet várható.
Délnyugatról enyhe szél fog fújni.
Úgy néz ki, hogy idén fehér karácsonyunk lesz,
ugyanis még több hóra számíthatunk.
Még több hó.
- Ott kell befordulnod. - Hol?
- Ott. - Biztos vagy benne?
- Igen. - Tényleg?
Igen, anya.
Egek, mennyien vannak!
Ott vagyunk már?
Fogalmam sincs, édesem.
Mindjárt.
- Anya, segítettél nekünk költözni. - Akkor nem volt sötét.
- Vigyázzon! - Majdnem elütötted.
Hát…
Annyira szűkek ezek az utcák!
Mi a legszebb karácsonyi emlékük?
Meséljék el nekünk…
Hé, ne csináld!
Fordulj jobbra!
Igen, tudom.
Jules, segítesz a dobozokkal?
Persze.
Szerintem ez rossz ötlet.
Miért csinálod ezt, Suzie?
Anya, nézd!
Csodás, ugye, kicsim?
Miért nem maradtok Hollandiában? Miért költöztök Belgiumba?
Ez nem fog működni.
Anya, ezt már megbeszéltük.
Anyuci, éhes vagyok.
Mindjárt készítek neked valamit.
Suzie, kicsim…
Miért nem hagyod nálam a gyerekeket, hogy ott ünnepeljük a szentestét?
Itt is ünnepelhetjük.
Csak magadra gondolsz.
Mit akarsz? Hogy egy sarokban sírjak Hollandiában?
Új életet kezdek itt.
Valahogy átvészeljük.
Na…
Ne aggódj!
- Búcsúzzatok el a nagyitól! - Sziasztok!
- Szia, nagyi! - Drágáim.
Nemsokára találkozunk.
- Szia, Jules! - Szia!
Meg fogod gondolni magad.
Az új otthonunk.
Ez egy új kezdet.
Mindannyiunknak.
Hol vannak a karácsonyi díszek?
Még nincsenek.
Hé!
Holnap veszek egy karácsonyfát.
Ígérem.
Feldíszítjük a házat, és úgy fogunk ünnepelni, mint régen.
Nem! Hát nem érted?
Semmi sem lesz a régi. Többé nem ünnepelhetjük a karácsonyt.
Utálom a karácsonyt.
Helló!
Anyukád itthon van? Vagy apukád?
Helló!
Elnézést kérek, a fiam…
Ugye megünnepeljük a karácsonyt?
Persze, kicsim. Jules-nek csak egy kis időre van szüksége.
Suzanne vagyok. Ő pedig Noor.
- Szia! Ella vagyok. - Én meg Stef.
- Hoztunk egy kis ajándékot. - Igen.
Üdv az utcánkban!
- Egy kis ajándék. - Igen.
Végül is karácsony van, nem?
Nagyon kedves, köszönöm!
Ez az!
- Szívem! - Gyönyörű.
Nézd, kicsim!
Látod a fényt, Jules?
Ez a nap fénye, ami mindig visszatér.
Ezért ünnepeljük a karácsonyt.
Nem? Hogy ünnepeljük a fényt, ami mindig visszatér.
Bármennyire is sötét van.
Oké, srácok. Indulnunk kell!
Én itthon maradok.
Bocsi, szívem, de nem lehet.
Túl kicsi vagy, hogy egyedül maradj.
Nincs itthon semmi ennivaló.
Oké, gabonapehely. De attól nem fogsz megnőni.
Ráadásul nagyapa alig várja, hogy lásson titeket.
Nagyapa!
Gyere! Nem akarok elkésni az első napomon.
- Még párat oda fentre. - Oké.
Nagyon szép.
Helló, szomszéd!
- Szia! - Helló!
Ez már láttad? Nézd csak!
Nekünk még nincsenek díszeink.
De anya később vesz egy karácsonyfát.
Komolyan?
Az nagyon menő! Nézd csak!
Egy csomó díszünk maradt.
Talán csinálhatnánk saját díszeket együtt?
- Az tetszene? - Igen.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
- Helló! - Gyere! Nagyapa vár.
- Szia, Ella! - Szia!
Tudom az utat.
Nagyapa!
Az én kis angyalom.
Nagyapa, nem vagyok angyal.
Megjöttünk.
Jó reggelt!
- Nagyapa? - Igen?
- Miért nem díszítetted fel a fát? - Természetesen megvártalak vele titeket.
Ez az!
- Szia, Jules! - Szia!
Minden rendben lesz.
A műszakom hatig tart, utána rögtön értük jövök.
- Ha kell bármi… - Ne aggódj!
Minél tovább maradnak, annál jobb.
Te pedig ügyes leszel az új munkahelyeden.
Te vagy a legjobb sütisütő, akit ismerek.
Hány sütisütőt ismersz?
Anyuci vesz egy karácsonyfát.
Nem mondod!
De, igen.
- Jó legyél! - Az leszek.
Szia, Jules!
Este találkozunk.
- Szia, anyuci! - Szia!
- Jöjjenek csak, nézzenek körbe! - Köszönjük!
- Milyen aranyos! - Igen.
Miért van kötés a maci lábán?
Eltört.
De bármit, ami eltört, rendbe lehet hozni.
- És az a kirakó? Szép, retró. - Igen.
- Igen, ezt nézd! - Igen.
- Klasszikus darab. - Ez nagyszerű.
Az összes kirakódarab benne van?
Majdnem. Egy kirakódarab hiányzik belőle, de ettől lesz izgalmas.
Vajon melyik darab?
Csak akkor derül ki, ha kirakta.
Igen, végül is igaza van.
- Nem, ez nem lesz jó. Sajnálom. - Ez nem jó.
Nézd, milyen régimódi! Ettől olyan nagyszerű.
- Igen. - Szép, nem?
Mennyibe kerül?
Ez nem eladó, sajnálom.
Minden eladó.
Sok minden eladó, de nem minden.
Jól van, induljunk!
- Menjünk máshová! - Szerintem is.
Köszönjük!
Viszlát!
Forró csokit akarok.
Én is.
- Te, Jules? - Tök mindegy.
Három forró csoki rendel. Három.
Megcsinálom.
- Biztos? - Igen.
Oké, rendben.
Segítek Noortjénak a karácsonyfával.
- Először rakjuk fel a díszeket! - Jól van. Gyere!
Rendben.
Taxi!
„Télapónak”?
Nagyapa?
Hahó, Télapó! Te vagy az?
Télapó, hát visszatértél!
Hahó! Ki van ott?
Igen, hahó! Ki van ott? Mondj valamit!
Azonosítsd magad! Ki vagy?
- Egy betörő! - Emberek, betörő van a házban!
- Egy betörő? Ne essetek kétségbe! - Vörös riasztás!
Betörő van a házban!
Hé, Jules!
Kész a forró csoki?
Jól vagy, fiam?
Mitől lettél…
Te vagy a Télapó?
- Nem tudom… - Nagyapa! Te vagy a Télapó?
- Nem ez a megfelelő pillanat. - Te vagy a Télapó?
Utálom a karácsonyt.
Jules, az lehetetlen, fiam.
Nagyapa, ez megy a tetejére.
Jól van, jövök.
Fel akarod rakni?
Kérem!
Nagyapa!
Mindig pontosak vagyunk. Az egyenruhánk tiszta.
- Nyilván nem hordunk ékszert. - Igen, ez logikus.
Brenda, mit mondtam a mobiltelefonokról a munkahelyen?
- A munkahelyén telefonál. Elhiszi? - Hát…
Nem várok választ, csak mert kérdést tettem fel.
Hét és fél órás műszakokban dolgozunk.
Az ebédszünet 45 perc.
Ez túl sűrű.
Saját ebédet hozunk, mert tudja…
Nem fogjuk ezeket a sütiket enni, nem igaz?
Hát, néha nem ártana, mert…
Ez meg mi?
Pontosan, ez a sütik rosszul sikerültek. Mit csinálunk az elrontott sütikkel?
Így van.
Mit teszünk, ha mosdóba szeretnénk menni munkaidőben?
Elmehetek…
Engedélyt kérünk a felettesünktől.
Csak akkor hagyjuk el a helyünket, ha engedélyt kaptunk a mosdószünetre.
Mindent megértettünk?
Mondom, minden világos?
Ja, egy valódi kérdés! Igen.
Minden teljesen világos.
Itt lesz a helye.
Azt mondták, hogy lehetőségem lesz megtervezni a saját sütimet.
És…
Ilyen karácsonyi sütiket sütök a gyerekeimmel.
Mindenki imádja őket.
Sütiket gyártunk, nem színezőket.
- Megkóstol egyet? - Csak saját sütiket gyártunk.
Világos?
Mindig ilyen?
Suzanne vagyok.
Jet vagyok, örvendek.
Jól van. Be kell dobozolnunk a sütiket.
Ki akarna ilyen uncsi sütiket?
Hát igen…
Jantien asszony ilyennek tervezte meg őket.
Uncsi, színtelen sütik, amiket egy szörny készít.
Meg akarod kóstolni?
Hát, biztos nagyon finom, de talán jobb lenne, ha…
- Majd az ebédszünetben. - Gyerünk!
Én magam sütöttem.
Nagyon finom.
Mi folyik itt?
Farid, gombolja be a kabátját!
Elnézést! Igen?
- Suzanne? - Igen?
Telefonon keresnek.
- Te vagy Suzanne? - Igen.
- Szia! Farid vagyok. - Helló!
Ja, tessék!
Halló?
Igen, máris indulok.
Mi történt?
Az apósom kórházba került.
Elesett. Én… Megyek a biciklimhez.
Nem, elviszlek. Van kocsim.
- És a munka? - A család fontosabb. Menjünk!
Suzanne? Farid?
Senki sem hagyhatja el a helyét!
Ott vannak.
- Anyuci! - Szia, kicsim!
Szia! Mindketten jól vagytok?
Nagyapa elesett.
- Hol van most? - Odabent.
Helló! Farid vagyok. Anyukátokkal dolgozom.
- Inkább a kocsiban várok. - Rendben.
Köszönöm!
- Maga az anyjuk? - Igen.
- Hogy van? - Szerencséje volt.
Meg fog gyógyulni a válla, de az esés egy jel volt.
Muszáj lesz pihennie.
És nem szabad felizgatnia magát!
Legközelebb talán nem lesz szerencséje.
- Bemehetünk hozzá? - Igen, persze.
Éjszakára bent tartjuk megfigyelésre.
Rendben. Menjünk! Gyere!
Ne aggódj! Minden rendben lesz.
Nem.
- Tévedsz. - Jules!
Anya?
Apának balesete volt.
Minden rendben lesz.
Ígérem.
Jules?
Nagyapa látni akar.
Annyira hasonlítotok!
Mindketten makacsok vagytok.
Hé!
Tudom, hogy nehéz.
De tedd meg nagyapáért!
Kérlek!
Anyuci!
- Szia, anya! - Szia, Suzie!
Figyelj csak! Épp a szupermarketben voltam,
és találtam pár csodálatos, fluoreszkáló dzsekit…
amin cuki égősor van.
A gyerekek nagyapja kórházban van.
Mi történt?
Semmi, ami miatt aggódnunk kéne.
Akkor miért van kórházban? Gondolom, nem a móka kedvéért?
Elnézést, asszonyom?
Tartsd, anya!
Köszönsz a nagyinak?
- Szia, nagyi! - Szia, Noortje!
Te is a kórházban vagy?
Igen. A mentő hozott be minket.
Ijesztően hangzik. Jól vagytok?
Anyu sírt, és én is.
Jaj, édesem!
Még nem járt nálunk a Télapó.
Nemsokára jönni fog.
Hamarosan rengeteg ajándék lesz a fa alatt.
Nincs karácsonyfánk.
Nagyapa, mit művelsz?
Nincs szükségem ezekre, Jules. Rendben van a szívem.
Csak egy kicsit megszédültem.
Nagyapa, ne csináld!
Vissza kell mennem dolgozni. Te is tudod.
- Hol a hógömb? - Pihenned kell! Az orvos…
Az orvos nem tudja, mit beszél. Gyerünk!
A gyerekek maradjanak itt! Kövessen!
Jules! Hölgyem!
Claus úr, ne vegye ki a szenzorokat!
A hógömb. Hozd el a hógömböt!
Hozd el nekem, Jules!
Jules?
- Neked is jut egy. - Köszönöm, de most ettem.
Nem szeretem a répát, anya.
Répa nélkül nem az igazi a szendvics.
- Ne haragudj! - Semmi gond.
- Szia, anya! - Otthon vagytok?
- Igen, most értünk haza. - Mi történt?
Semmi komoly, csak egy kicsit túlterhelte magát.
- Túlterhelte magát? - Anya!
- Hogy vannak a gyerekek? - Jól vannak.
A szomszéd lány, Ella is itt van.
Ő vigyáz a gyerekekre, amíg dolgozom.
A szomszéd lány? Hány éves?
- Hány éves vagy? - Tizenötig.
Huszonkettő.
- A ceruzám! - Este hívlak. Mennem kell.
- Minden rendben lesz? - Igen, persze.
Készítsünk saját karácsonyi díszeket?
- Igen? - Igen.
Oké. Megleszünk.
- Hívj, ha kell valami! - Oké.
- Oké. Szia, Noor! - Szia, anya!
- Jules is egyen egy szendvicset! - Oké.
- Sziasztok! - Szia!
Szia, Jules!
Gyerünk, Jules! Mit tenne apa?
Tessék! Egy szendvics…
répa nélkül.
- Van ollód és ragasztód? - Igen.
- De nem tudom, hogy hol. - Oké.
Ne aggódj a nagypapádért! Rendbe fog jönni.
Csak pihennie kell.
Igen, de nem pihen.
Egyáltalán nem.
Hát, akkor valakinek nagyapára is vigyáznia kell.
Nagyapa?
Nagyapa! Mit csinálsz?
- Megszököm. - Én is megszöktem.
Szóval? Nálad van a hógömb?
- Majd holnap használjuk. - Holnap?
- Előbb pihenned kell. - Nem lehet, Jules.
Indulnom kell. A gyerekek várják az ajándékokat.
Majd én segítek neked.
Azt hittem, hogy utálod a karácsonyt.
Igen.
De téged nem.
Nem veszíthetlek el téged is.
Nekem is hiányzik, fiam.
Megígéred, hogy itt maradsz estére?
Megígérem.
Igen.
Biztosan rendben leszel?
Lakhatnál nálunk.
Nem, itt sokkal kényelmesebben érzem magam.
Én pedig vigyázok rá. Ne már, anya!
- Otthon csak lányok vannak. - Igen.
És karácsonyi díszeket csinálnak.
Hát, jól van.
- Oké. - De…
De pihenni fogsz, ugye?
Ne felejtsd el a gyógyszeredet!
- És a kenőcsöt a válladra. - Jó.
Na, jó…
- Vigyázz rá, jó? - Oké.
Jól van.
Biztosan nem akartok nálunk lenni?
- Szia! - Szia!
Ez az!
Veled jövök, amíg jobban nem leszel.
Oké?
Szép ez a hely, nem?
De hol vagyunk?
Itt vagyunk.
- Ez hogyan lehetséges? - Hahó!
Tudnátok máshol cseverészni?
Egyeseknek dolgozniuk kell.
Nyugalom!
Jó hírem van.
Örülök neki.
Itt is van.
Holger.
Ő itt Jules.
Késésben vagyunk.
Igen, tudom. Azért hoztam el Jules-t.
Egy gyerek?
Ikka! Gyerek a láthatáron.
Micsoda? Gyerek a láthatáron? Mikor?
- Most. - Oké, ne pánikolj!
Kérek törölközőt, forró vizet és olajat!
Lélegezz, Gunna! Lélegezz, oké?
Ikka! Úgy értette, hogy…
Holger! Ez női dolog.
Lélegezz, Gunna! Lélegezz!
Őrizd meg a nyugalmadat!
- Van már neve? - Igen. Jules.
Jules?
Ez vicces.
Télapó!
Hol voltál egész este?
Úgy aggódtunk!
Drága Assa!
- Ő Jules. - Jules?
A kiköpött mása.
Igen. Jules azért jött, hogy segítsen.
Igen, mert az orvos azt mondta, hogy nagyapának vigyáznia kell magára.
De azok az orvosok nem tudják, hogy mit beszélnek.
- Oké, de mit mondtak? - Nagyapának pihennie kell.
Jól vagyok.
Csak fáj a vállam.
Van orvosi igazolásod?
Ezt adminisztrálnom kellene.
Holger!
Télapó, tegyél le!
Oké, ülj le!
Ikka, hozz egy takarót!
Télapónak pihennie kell.
Igenis! Máris hozom.
Gunna, hozol egy csésze teát?
Teát? De a gőztől begöndörödik a hajam.
Hagyjad csak, Gunna! Nem kérünk teát.
Ikka, gyere vissza! Gyere ide, szállj le!
Ide hallgassatok, barátaim!
Mivel teljesen feleslegesen a kórházban töltöttem az éjszakát…
túl sok időt elvesztegettünk.
- Így van. - Szóval bele kell húznunk!
Mert holnap van szenteste.
Télapó, nem! Pihenned kell!
- Így van. - De…
Ezért vagyok itt.
Ez ígéretes.
- Holger! - Mit kell csinálnom?
Igen, mit kell csinálnia?
Jules-nek mindent az elejéről kell megtanulnia.
Télapó!
Az elejéről? Kérlek, engedd meg!
Gyerünk!
Valamikor, réges régen…
volt egy hatalmas ősrobbanás.
Egy gigantikus, óriási…
Mégis hogyan dolgozzak így?
Köszönöm, Gunna!
De szerintem jobb lenne, ha…
Tudod, mivel egy kicsit szorít az idő…
Jobb lenne, ha Jules mindent munka közben tanulna meg, nem?
Remek ötlet. Ikka!
Igen.
- Ez nem fog működni. - Mit mondasz?
Ez itt a vég.
Minden vég egy új kezdet.
Gyere, Jules!
Mégis hogyan dolgozzak így?
Miért vagytok ilyen aprók?
- Nem vagyunk azok. - Te vagy óriási.
Komolyan mondom… Hát nem hihetetlen?
Ez kényes téma.
Oké.
Na, és szerettek Télapónak… nagyapának dolgozni?
- Dolgozni? Mi… - Ezt aligha lehet munkának nevezni.
- Nem, kis butus. - A karácsony a legjobb dolog a világon.
- Igen. - Gondolj bele!
Itt a karácsony.
Jaj, ne! Dolgoznunk kell.
Utálom a karácsonyt.
Télapó?
Szép, nem?
Nézd a fiút!
Odanézz!
Olyan megható!
Ez egy fontos pillanat.
Utálja a karácsonyt. Utálja.
El fog múlni.
Nem is tudom. Nem áll készen.
- Ez rossz ötlet. - Majd megbékél, Assa.
De ha nem, akkor…
Akkor…
- Meglátjuk. - Nagyapa!
Itt van a segédem.
Gyerünk, munkára!
Várj csak! Mit művelsz?
Megtöltjük a zsákokat.
Megtöltitek? Nem, hagyd a zsákokat! Az orvos szerint pihenned kell.
- Hozzájuk sem érek. - Majd én.
Nyomás!
Tessék, Gunna, itt a lista!
Köszönöm, Télapó!
Hát nem nagyszerű?
Oké, Gunna. Hadd halljam!
Igen, egy pillanat! Lássuk csak!
„Építőkockák Milának.”
- Építőkockák. - Erre! Itt vannak.
Itt vannak az építőkockák.
Nem!
„Egy hercegnőruhás baba Tommynak.”
- Ott van. - Ott.
Gunna?
„Egy úszógumi Dominique-nak.”
- Dobom. - Óvatosan!
- Megy, kapd el! - Igen.
Bravissimo!
Bravissimo
Sajnálom, Gunna,
de erre most nincs időnk. Dolgoznunk kell!
Annyira tehetséges vagyok, és senki sem kíváncsi rá.
„Csokibevonatú mályvacukor, óriás rágógumi és édességek.”
Édességek.
Gyere, Jules!
Az a kedvenc sorom.
Édességek.
Szuper, nem?
Vegyél belőle, Jules! Mind a tiéd. Gyerünk!
Hol lehetnek?
Mit is mondtunk a mobil használatáról a munkahelyen?
Aggódom a fiamért.
Aggódjon az ebédszünetben!
Épp csinálnak valamit. Nem hallják, hogy hívod őket.
Semmit sem szabadna csinálniuk. Nagyapának pihennie kell.
Azért nem hallják, mert pihennek.
Rossz hírem van.
Ha nem adunk el több sütit, bezárják a gyárat.
- Micsoda? - Most hallottam az irodában.
De egész életemben itt dolgoztam.
Már senkinek sem kell ez a régi süti.
Tennünk kell valamit!
Ma este, nálam.
Itt a sütiforradalom ideje.
- Van még lista? - Nincs.
A gyerekek manapság nem tudnak írni.
- Mégis hogy olvassam el? - Add ide!
Ez egy bölcsis kisgyerek levele.
Van hozzá rajz.
Te ezt rajznak nevezed?
- Egyértelmű, nem? - Biztos velem van a baj.
Holger…
- Ne már! - Nézd!
Otto szeretne egy kis testvért, akivel játszhat.
Remek. Látjátok? Semmit sem kell tanítanunk neki, nem igaz?
Otto, kettőspont, szeretne egy kis testvért.
Egy kis testvért.
Igen, de… Várjunk csak!
Nem fogunk kis testvért adni valakinek ajándékba.
Rendben. Nem kap kis testvért.
Várjunk! Akkor…
Kap egy focilabdát.
Akkor találni fog barátokat, akikkel játszhat.
- Nahát! - Rendben.
Focilabda.
Vagy egy társasjátékot.
Hát persze, igen!
- Ez nem fog működni. - Dehogynem.
Nézzétek, mennyi mindennel végeztünk!
A piros helyekre még nem vittünk ajándékot?
Több, mint gondoltam.
De ma este együtt behozzuk a lemaradást.
Ma este?
Nem, Télapó, pihenned kell!
Assa!
Télapónak tennie kell a dolgát.
Együtt elindulunk Bécsből, aztán lemegyünk Rómába,
Párizsnál visszafordulunk, és London lesz az utolsó állomás. Kész.
Felléphetnék Bécsben, Rómában, Párizsban és Londonban.
Mit csinálok én itt?
Eltakarod a fényt.
Mégis hogyan dolgozzak így?
Haza kell érnünk anyukád előtt!
Jules?
Noel?
Jules?
Anya már itt van.
- Anya! - Jules!
Végre.
Úgy aggódtam!
Azt hittem, baj van. Miért nem vettétek fel?
Nem hallottam semmit. Pihentem. Te hallottál valamit?
- Holnap találkozunk. - Szia, nagyapa!
Jössz?
- Igen. - Szia!
Nem tudom, mit tettél, de köszönöm!
Nem tettem semmit.
Nagyapa nagyon boldognak tűnt. Büszke vagyok rád.
Gombold be a kabátodat!
Nem is volt rossz ötlet ideköltözni, nem?
Közelebb nagyapához.
Apa is ezt akarta.
- Milyen volt a munkahelyen? - Jó volt.
Még meg kell szoknom. De örülök, hogy Farid ott van.
- Olyan vicces! - Farid?
Igen.
A pasas, aki elvitt a kórházba. Emlékszel rá?
Nagyon sokat segít.
Akárcsak Jet.
- Ma este átjönnek hozzánk. - Miért?
Hát, a gyár nagy bajban van, és…
tudom, hogyan oldhatnánk meg a karácsonyi sütinkkel.
Te is szereted, nem?
Tudom, hogy nehéz, de tovább kell lépnünk!
- Kövesd a húgod példáját… - Ne kényszeríts!
Jules!
- Bocs, anya, nem érek rá. - Mi történt?
Nem történt semmi.
Szóval a saját sütidet akarod megsütni Jantien sütije helyett,
és ki akarod csempészni a gyárból?
Egek!
És azt akarod elvinni a boltokba a régi helyett?
Remélhetőleg mindenki imádni fogja őket.
Csak egy nagy megrendelés kell, és a gyár megmenekül.
Zseniális terv.
Talán túl egyszerű.
Nem. Az egyszerű tervek a legjobbak.
Suzie, egy valódi istennő vagy.
A sütiforradalomra!
Jet?
Nem is tudom.
Mi van, ha nem sikerül?
Sikerülnie kell.
Színt kell vinnünk ezekbe a sötét napokba!
Meg akarom mutatni Jules-nek és Noornak, hogy nem szabad a múltban ragadni.
Tovább kell lépni. Új életet kell kezdeni.
Akkor is, ha nehéz.
Mit csinálsz?
Semmit.
Ez holnapra kell, nagyapához.
Mit csinálsz?
Semmit.
Noor!
Jól van, csak egy kicsit.
Ma este eljön Télapó?
Talán.
Jó éjt!
Hallod? Ez a szánja.
- Télapónak nincs szánja. - De, van.
Nem, nincs. Jó éjt!
Hogy máshogy jutna el hozzánk?
Van neki egy…
Nem akarja, hogy a gyerekek ébren legyenek, amikor megérkezik.
- Miért? - Csak. Gyerünk, alvás!
- De kérdezni akarok tőle valamit. - Mit?
Azt, hogy apa is kap-e ajándékot.
Hogy érzed magad?
Jól, Assa.
Jó, de most komolyan.
Igazából hogy érzed magad?
Jules nem az egyetlen, aki elveszített valakit.
Neked is hiányzik, nem?
Igen.
Hiányzik.
De tovább kell lépnünk.
- Vigyázz! Óvatosan, kérlek! - Igen.
De ne túl óvatosan.
Különben húsvétig fogunk dolgozni.
Jules!
- Indulunk végre? - Jules!
Már azt hittem, nem jössz.
Tényleg igaz.
Igen, tényleg igaz.
Miért nincs télapósapkád?
- Ez jó lesz? - Persze, igen.
- Készen állsz? - Várj!
Oké.
Hová megyünk?
Hoffmeyer család.
- Hol? - Ausztriában.
Ausztria.
- Nem kezdhetjük Noor ajándékával? - Nem, a tiéteket mindig a végére hagyom.
Oké.
Igen.
Hans és Heinz.
Heinznak.
Hé, Jules, ne nyúlj semmihez!
„Télapónak”?
Nekünk.
Nem nyúlhatunk semmihez!
Kivéve, ha kifejezetten nekünk szánták.
„Delphine…”
- Lecomte. - Igen.
- Aranyos kislány. - Egy játékautó.
Ez itt.
Add neki a sütidet!
Elfogyott.
- Biztos nincsenek itthon? - Igen, síelnek.
Oké.
Nagyszerű dolog Télapónak lenni.
Ez az, még egy!
És még egy. Gyorsan haladnak.
Nem igaz!
Megtennétek, hogy máshol ugráltok?
Holger, most az egyszer örülj!
Remekül megy.
- Bizony. - Remekül megy?
És ha nem lesz kész az új listám, mire visszaérnek? Ki lesz a hibás?
Végeztünk.
Szóval, megtöltöttétek a zsákokat?
Amennyit tudtunk, igen.
Igen, az új listákra várunk. Holger képtelen lépést tartani.
- Nagyapa, jössz? - Igen, persze.
Ne!
Mi van a mínusz kettediken?
A mínusz kettediken?
Hát, nem tudom.
- Gunna? - Igen, Télapó?
- Mi van a mínusz kettediken? - A mínusz kettediken?
Könyvek.
Igen, sok… Rengeteg könyv.
Nagy, nehéz könyvek…
Matekkönyvek.
Szereted a matekot?
Igen, szeretem.
Francia. Rengeteg franciakönyv.
Szereted a franciát?
Nem igazán.
Keményen dolgoztatok.
- Igen. - Bizony.
Szóval, Jules?
Szívesen segítesz a Télapónak?
- Igen, de csak most az egyszer. - Igen, remek.
- Azt! - Télapó?
Most az egyszer?
Irány London!
Sütik Télapónak?
Nem.
- Akkor mi az? - Semmi.
„Télapó, kérlek, hozd haza az apukámat!”
Látod? Nem vagy egyedül.
Nem tudod visszahozni apát?
Nem.
Hahó!
Hahó! Megjöttem.
- Apa! - Hát itt vagy!
Úgy hiányoztál! Hogy vagy?
Keressük meg anyut! Oké?
Haza akarok menni.
A következő: Max.
Üz…
Üzbegisztánból.
Görkorcsolyát…
Máris visszaértetek?
Nem vagy jól?
A vállad az? Mi a baj?
Haza akar menni.
Tudtam. Megmondtam.
Túl korai. Ő még nem…
Holnap újra megpróbáljuk, oké?
Megpróbálni?
Egy feladatunk van.
- Holger! - Egy.
- Holger! Max… - Hiába güriztem.
Ne már, Jules! Tegnap jól érezted magad nagyapánál.
Nagyon csalódott lesz, ha nem jössz.
- Sziasztok! - Szia!
Ma sütit sütünk.
Hát ez szuper!
- Sütit sütünk. - Oké.
Mit akartok vacsorázni szenteste?
Ne legyen túl bonyolult!
- Sütit! - És te, Jules?
Jules!
A rajzom! Jules!
Jules ráírt valamit a rajzomra, anya.
„Hozd haza aput!”
Nem akarok karácsonyozni. Olyan nehéz megérteni? Kínaiul beszélek?
Jules olyan hülye! Hülye!
Beszélek vele.
A rajzom!
Azt jelenti kínaiul: „Helló, hogy vagy?” Azt hiszem.
De csak ennyit tudok, szóval…
- Hogy vagy? - Nem jól.
Hát…
Én itt vagyok, ha beszélnél róla.
Nem, kösz!
Apa tavaly meghalt.
Szenteste.
Hiányzik.
Többé nem akarom megünnepelni a karácsonyt, de anya és Noor…
Mintha mi sem történt volna.
Senki sem kényszeríthet a boldogságra, vagy arra, amit nem akarsz megtenni.
Főleg, ha nem állsz rá készen.
És ha már igent mondtál?
Az nem számít.
Ha nem akarod, nem akarod.
Szia, nagyapa!
Hogy vagy? Hogy van a vállad?
Még egy nap pihenés, és a régi leszek.
Szia, Jules!
Jules, köszönj nagyapának!
Egyszerűen nem értem. Tegnap olyan boldog volt!
Majd én felvidítom.
Sajnálom. Otthon hagytam volna, de nem maradhat…
Ne aggódj!
Remek nap lesz, nem igaz, Jules?
Oké. Sajnálom.
„Békatalp…”
„Mikroszkóp, színes ceruzák…”
Jules?
Jules, sietnünk kell! A békatalp ott van.
Jules, vár ránk Amerika.
Amerika.
Broadway
Chicago, Chicago
Las Vegas
Oké, a következő.
- „Mikroszkóp.” - Kinek kell mikroszkóp?
A neve George, nyolcéves, New Yorkban él.
New York
Mikroszkóp? Egyszer fog játszani vele, aztán többé nem használja.
Szerintem George New Yorkból jobban örülne egy rögbilabdának.
Ne már, srácok!
De hát mikroszkópot akar.
Oké, következő?
Oké.
„Zsírkréta.”
Ott, azok a kis dobozok! Látod őket?
Igen. Hozd ide!
Kis emberek, kis dobozok.
Ne már! Ez így nem fog működni. Még rengeteg van.
Tessék! „Egy bukósisak, egy kirakó, egy plüssmaci.”
Nem, Jules! Gördeszkát nem kértek. Ugye?
Itt nincs gördeszka.
Folytassuk, különben sosem végzünk a listával!
Versenyezzünk a végéig! Három, kettő, egy, rajt!
Jules!
Jules, ez nem ér! Nem álltam készen.
Ikka! Ne már!
Egyszerre nem csak egyet csinálunk! Világos?
Igen, asszonyom.
Kell egy fuvar?
Ha ezt meglátja, kirúg engem.
Akkor is kirúg, ha bezárják a gyárat.
Jól van, vegyetek belőle egy kicsit, aztán simítsátok el!
Most mi lesz?
Mindent a sütiforradalomért!
- Jet, mit csinálsz? - Jet!
Jet, kapott engedélyt mosdószünetre? Jet?
Oké. Nehogy meglásson titeket!
Megmentettél minket.
De most tényleg mosdóba kell mennem.
Annyira nem lehet rossz a helyzet.
De, igen. Szörnyű volt.
Még mindig teljes szívéből gyűlöli a karácsonyt.
- Jules, máris végeztél? - Haza akarok menni.
Jules…
Még el kell vinnünk az ajándékokat Amerikába.
- Igen. - Oké, menj csak!
De hát… Jules!
Senki sem kényszeríthet arra, amit nem akarok.
Hazavinnél?
Még nem adom fel.
Csak egy kis löketre van szüksége.
És mit tervezel tenni?
Nem árulom el.
- Hahó! Csatlakozol? - Nem.
De a sütiforradalomhoz sütjük őket.
Anyukád igazi hős. Teljesen felforgatja a gyárat.
Gyerünk!
- Halló? - Jules?
- Nagyi! - Anya ott van?
Nem tudom.
- Egyedül vagytok otthon? - Nem.
- Felállítottátok a karácsonyfát? - Nem.
Anya biztosan vett valami finomat ma estére, szentestére, nem?
- Nem. - Nem vett?
Hát, az nagy kár.
Talán most ment bevásárolni, nem?
- Lehet, nem tudom. - Oké.
- Rendben. - Szia, nagyi!
Nagyapa?
Jules!
Gunna!
- Helló! - Mit keresel itt?
Jules, szörnyű dolog történt. Valódi katasztrófa.
Borzalmas.
Mi történt?
Nem voltam ott. Szörnyű. Olyan bűntudatom van, tudja, uram?
Ha ott lettem volna, tehettem volna valamit.
Bár nem tudom, mit, mert óriási.
Gunna, nyugodj meg!
Mi történt?
Télapó egyedül ment kiosztani az ajándékokat.
És… aztán…
elesett.
Jules!
Szemmel tartod majd nagyapát?
Muszáj elköltöznünk?
Közelebb leszünk nagyapához.
Megígértem apának, hogy vigyázunk rá.
Az utolsó kívánsága volt.
Jules?
Jaj, ne! Tönkretettem a gyereket. Jules!
Tegyen valamit! Ne csak álljon ott, mint egy szexi félisten!
- Jules! - Igen?
Jules, hála az égnek! Oké.
Jules, azonnal indulnunk kell! Most rögtön!
- Oké. - Most azonnal!
Szia, kicsim!
Sütit sütöttünk.
Helló!
- Te ki vagy? - Ella, a bébiszitter.
- Hol van Jules? - Az emeleten.
- Igen, anya? - Huszonkettő?
Alig múlt tizennégy.
Tizenöt.
Szégyelld magad!
Anya, most nem alkalmas.
Nem alkalmas?
- Hol van Jules? - A nagyapjánál.
Nem, nincs ott. Senki sincs otthon.
És a te házadban sincs.
Azt sem tudod, hol van a gyereked.
Máris indulok.
Haza kell mennem. Jules nincs sehol.
Mit tervezünk?
A fiam…
Szegény nagypapa.
- Fáj? - Igen.
Bármit, ami eltört, rendbe lehet hozni. Nem igaz, fiam?
Bolond voltál, hogy egyedül elindultál.
Bolond? Volt más választásom, Jules?
Télapóként kötelességem ajándékot vinni az embereknek.
Tudom, hogy te nem így gondolod, de ez az én véleményem.
Odaadnád a botomat, és felsegítenél?
- Majd én. - Mennem kell!
Nagyapa, maradj a fotelben! Nyugalom!
Hiba volt itt hagynom téged.
Apa…
Maradj itt, oké?
Majd én megcsinálom.
Egyedül.
Mehetnek a zsákok Amerikába?
- Majdnem tele vannak. - Most rögtön befejezzük.
- Megtöltöttétek őket? - Megoldjuk.
Nem nagy ügy.
Tényleg azt hitték, hogy nem veszem észre ezeket a színezőket?
Szerencséjük van, hogy szükségem van minden munkásra,
különben már kirúgtam volna magukat.
Egytől egyig.
Meg kell keresnem Jules-t!
Menj csak! Vigyázunk, hogy ne vegye észre.
Biztos? Nem akarom, hogy miattam kirúgjon titeket.
Nem. Menj, keresd meg a fiadat!
- Sajnálom, hogy ennyi bajt okozok. - Bajt? Sosem éreztem még ilyen jól magam.
Nyomás!
Több mint 20 éve gyártjuk ezt a jól ismert karácsonyi sütit.
A hagyományokat tovább kell vinni, nem pedig lerombolni.
Kapnak egy utolsó esélyt.
Négy órájuk van megsütni az összes sütit.
Jobb, ha nekilátnak.
Ez túl nagy, nem?
Lássuk csak! Egy nap…
jó lesz rád, Jules.
Így, ni!
Jó, de most az egyszer teszem meg.
Majd meglátod, Jules. Hihetetlen lesz. Csodásan festesz.
Csodásan fest, vagy sem, nem fogjuk behozni a lemaradást.
De, igen. Csak hinnünk kell benne!
Mit csinálsz?
Próbálok hinni benne. Látod?
Nem, még mindig nem hiszek benne.
Jules! Légy óvatos, rendben?
Jules!
Ez az!
- Ez az! Tudtam. - Hajrá, Jules!
Jules, szeretünk.
- Elmúlt a fájdalom? - Már nincs eltörve?
Nagyon gyorsan meggyógyult a lábad.
Odanézzetek!
Suzanne az.
Megtaláltad?
Nem, még nem. Fogalmam sincs, hol lehet.
- Okos fiú. Nem fog hülyeséget csinálni. - Elkérhetem a kocsidat?
- Persze. - Van mersze?
- Farid? Halló? - Suzanne!
Először bajba sodorta a gyárat,
aztán engedély nélkül elhagyta a munkahelyét.
Amint megvan Jules, visszamegyek.
Azonnal jöjjön vissza, vagy nem lesz hová visszajönnie!
Megkeresem a fiamat.
Megyek, segítek neki.
Én is.
Akkor ki vannak rúgva.
Mindhárman.
Nyomás sütni!
Szóval hazudtál.
Nem volt választásom, Assa.
Nem áll készen. Mondtam, hogy nem áll készen.
De hiába. „Jaj, a lábam!”
Hazudtál, hogy az a szegény fiú átvegye,
pedig tudtad, hogy nem akarja.
Ez nem igaz.
Át akarja venni, csak még nem tud róla.
Újra szeretnie kell a karácsonyt. Ennyi az egész.
Jules! Állítsátok meg!
Ne menj el, Jules!
- Jules, gyere vissza! - Állj!
Ne menj a mínusz kettedikre!
Lement a mínusz kettedikre, Télapó.
„Elizabeth Claus.”
„Wilhelmus Claus.”
„Otto Claus.”
„Henricus Claus.”
„Virginie Claus.”
Nagyapa.
Apa.
Sajnálom, Jules.
Ne haragudj, fiam!
Reméltem, hogy újra megszereted a karácsonyt.
Akkor könnyebb lenne mindezt…
elmagyaráznom.
A Télapó vagy Télanyó címe
az idők kezdete óta öröklődik…
generációról generációra a családunkban, a Claus családban.
De Télapó örökké él, nem?
Nem, fiam.
Nézz csak rám! Nem.
Mind megöregszünk.
És egy nap átadjuk a címet a következőnek.
Apukád már egy ideje Télapóként dolgozott.
Amíg…
A balesetéig.
Igen.
Úgy gondoltam, hogy túl fiatal vagy.
Szóval újra elkezdtem én csinálni.
De tudod, fiam…
Öreg vagyok, Jules. Elfáradtam.
Az esés, a kórház.
Nézd! Ez egy levél édesapádtól.
Kifejezetten neked írta.
Minden Télapó…
írt egy ilyen levelet az utódjának.
Mert egy szép napon, fiam…
te leszel az új Télapó.
Nem!
Csak egyszer akartam segíteni.
Apa halott.
Szóval a Télapó is halott.
Tizenegy éves, szőke hajú.
Igen… Nem, délután óta. Oké, rendben.
Igen, köszönöm! Elindulnak megkeresni.
Hé! Minden rendben lesz.
Jules!
Jules, hol voltál?
Mindent tűvé tettünk érted.
- Hol van nagyapa? - Otthon.
Miért nem vagy vele? Vigyáznod kellett volna rá.
Jules, annyira önző tudsz lenni!
A tékozló fiú hazatért.
Mindenki nagyon aggódott.
Jules, hagyd abba!
Azt mondtad, nem kell boldog legyek, ha nem akarok.
Igen.
De más boldogtalannak lenni,
és más terrorizálni mindenkit az önsajnálatoddal.
Anyukádat kirúgták miattad, tudtad?
Micsoda?
Nem kellett volna azt mondanom.
Hé! Mindenki hibázik.
Az édesanyák is.
Szóval szerinted is hibáztam?
Nem. Minden tőled telhetőt megteszel.
Ezt Jules is tudja.
Az meg mi?
Semmi.
Apukám írta.
Nem bontod fel?
Miért nem?
Mert ez egy búcsúlevél, oké?
Ha elolvasom…
akkor vége.
El kell engedned a dolgokat!
Mit tudsz te erről?
Még él az apukád.
Nekem nem.
Mindent elvesztettem.
Nincs több balett.
Nincs több miniszoknya.
Egy hülye baleset miatt.
Senki sem hozhatja rendbe.
De ha haragszom a világra, az nem változtat rajta.
Nem vesztettél el mindent.
Bontsd fel, és olvasd el, kérlek!
Csak beszélj vele, oké?
Oké.
Sajnálom, ami történt.
Én is sajnálom.
Tényleg kirúgtak miattam?
Nem, dehogyis.
Csak buta voltam.
A legegyszerűbb tervek nem mindig a legjobbak.
Azt hittem, hogy megmenthetem a gyárat.
Hogy mindenki imádni fogja a sütinket.
Egyetlen nagy megrendelés elég lenne ahhoz, hogy…
Mindegy.
Színt akartál vinni a sötét napokba.
Jules, ha ezt olvasod, az azt jelenti, hogy valamiért már nem vagyok veled.
De ez nem egy búcsúlevél, hanem egy új kezdet.
Ahogyan nagyapa is átvette a feladatot az édesapjától,
te is folytatni fogod ezt a hagyományt.
Már nem vagyok veled, de tovább élek benned.
Neked kell fényt vinned a sötétségbe.
Te vagy az én dobogó szívem.
Ketten együtt mi vagyunk a Télapó.
Örökké.
Jules?
Mennem kell, de nem tudhatnak róla.
Mit csinálsz?
- Továbblépek és folytatom. - Mit folytatsz?
Megmentem a karácsonyt.
Jól vagy?
Sosem voltam jobban.
Köszönöm!
Mit?
Boldog karácsonyt!
- Miért szomorkodtok? - Jules az. Visszajött.
Ünnep van. Az új kezdet ünnepe.
- Tényleg? - Most komolyan?
- Gyerünk, lássunk munkához! - Srácok!
- Máris megyünk. - Igen.
A kiköpött mása.
Isten hozott, Jules Télapó!
Épp ideje volt, nem?
Jules, biztosan ne jöjjek veled?
Ne! Teszek egy kis kitérőt.
Ami nem túl jó az egészségnek.
Aggódnom kéne?
Éljen soká a sütiforradalom!
Valaki elmagyarázná nekem, mi az a sütiforradalom?
Hát, jó.
Az íze a karácsonyra emlékeztet.
Egy nagy megrendelés.
Jó étvágyat, elnök asszony!
Te is kérsz egyet?
Finom, mi?
Ez az! Úgy szeretünk!
Ez az!
Klassz, mi, Holger?
- Nézzétek! - Csodás volt, Holger.
Jules!
Az amerikai elnök asszonynak az én sütijeim kellenek?
A színes sütik kellenek neki. Értem.
Oké, rendben.
A színes sütik.
Azok a színes sütik. Azok…
Hol vannak a színes sütik?
Hahó! Hol vannak a színes sütik?
Miért nem válaszol senki, ha kérdezek valamit?
- Megnézem, hogy van Jules. - Nem kell, az előbb néztem rá.
Egy kicsit a szobájában akar maradni.
Rendben.
Nem fog egész szenteste a szobájában duzzogni, ugye?
Anyuci, éhes vagyok.
Jól van. Mit akarsz készíteni vacsorára?
- Fogalmam sincs. - Mi van itthon?
Semmi.
Majd én kinyitom.
Anya, nem volt rá időm ennyi minden mellett.
Noortje? Gyere, menjünk el vásárolni!
Oké? Veszünk valami finomat a karácsonyi vacsorához.
Spagettit akarok.
Jaj, te!
Vissza kell jönnie!
Az amerikai elnök asszony rendelni akar…
a maga sütijéből.
Tessék? Hogy lehetséges ez?
Leadott egy nagy megrendelést
az elnöki karácsonyi vacsorához az államfőkkel.
Ha minden jól megy,
az állandó beszállítója leszünk, és a gyár megmenekül.
Micsoda?
Gyerünk! Ma este kell elküldenünk a sütiket.
- Ma este? - Igen.
Sajnálom, de nem fog menni.
Miért nem?
Mert ma este karácsonyozunk.
Megígértem.
Holnap is ünnepelhetünk.
Biztos?
Igen.
Rendben. Ki akar segíteni nekem?
- Én. - Én nem.
Vásárolni megyek a nagyival. Ella is jöhet.
Nem leszünk kész időben.
Legalább megpróbáltuk.
Kell segítség?
- Nem otthon kéne ünnepelnetek? - De, igen.
Szóval húzzunk bele,
hogy mindannyian hazaérjünk a karácsonyi vacsorára!
Gyerünk!
Jantien, hol van már a tészta?
Csinálom.
Nem várok választ, csak mert kérdést tettem fel, Jantien.
Gyerünk, süssön!
Jantien!
Ne lazsáljon!
- Ez volt az utolsó? - Maradt még egy ház Londonban.
Készen állsz a felszállásra? Igen?
Három, kettő, egy.
- Gyerünk! Mi tart ennyi ideig? - Nem bírom.
Keressük meg anyut!
Gyerünk, Jules!
Tudtam.
Gyerünk, mutass egy kis lelkesedést!
Szép munka volt, fiam.
Jules!
Kicsi kis Jules! Hogy tanultál meg mindent ilyen gyorsan?
Elsősorban azt tanultam meg, hogy apa itt él bennem.
Hát persze, fiam.
Tudtam, hogy megvan benned, ami kell.
Menni fog.
Végeztünk.
Még nem.
Megcsináltuk.
Boldog karácsonyt mindenkinek!
- Boldog karácsonyt! - Boldog karácsonyt!
Gyere!
Mi a baj?
Jules?
Minden rendben lesz.
Boldog karácsonyt!
Az ő ötlete volt.
Te csináltad?
Ez meg mi?
Egy karácsonyfa és egy csomó ajándék.
Jules!
Na, szép.
Megmentetted a karácsonyt?
Ella!
Te is kaptál egy ajándékot.
Nézd!
Kedves barátaim, én most elmegyek.
Szép, nem?
Farid, várj!
Gyere!
Vigyázzatok! Nagyon forró.
- Bravó! - Óvatosan!
- Igen. - Finom.
Havazik.
Emberek, szeretnék tósztot mondani.
Igyunk egy csodás fehér karácsonyra!
Igen.
- Egészségünkre! - Egészségünkre!
A fehér karácsonyra!
Mit gondolsz, Jules?
- Jövőre ugyanekkor? - Hát persze!
Olyan cuki!
Boldog karácsonyt!
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka