Dne 1. ledna 1863
udělil prezident Abraham Lincoln otrokům v povstaleckých státech svobodu.
Jen v Louisianě stálo 350 000 otroků před rozhodnutím:
zůstat v otroctví a čekat, až je armáda Unie osvobodí,
nebo si svobodu vybojovat sami.
Natočeno podle skutečných událostí.
OSVOBOZENÍ
Tak. Dělejte. Shromážděte je.
Zrychlete.
„Poděkujte Bohu, neb je dobrý.
Jeho láska je věčná.“
„Hospodin je se mnou. Nebudu se bát.
Co by mi mohl udělat člověk?
Hospodin je při mně.
Vítězoslavně budu pohlížet na své nepřátele.“
„Hospodin je se mnou.
Je mou silou…
a mou obranou.
Stal se mou spásou.“
„Hospodin je Bůh.
Osvítí ty, kdož v něj věří.“
Jsi poslední kapkou vody
v mých ústech.
Jsi sluncem, které mě ráno hřeje.
Ne.
No tak, hochu. Pojď.
Petere.
Zůstaňte spolu.
Řekl jsem hned.
Ruce pryč. Půjdu sám.
- Co to… - Ty… No tak.
Padej ven.
Tatínku!
Zpátky!
- No tak. Zatraceně, pusť se. - Pomoc! No tak!
Pojď sem.
Petere!
Hej. Běž zpátky.
To zvíře mě kouslo!
Hej!
- Ne! - Tatínku.
- To stačí. - Ne!
Kapitáne Lyonsi. Prosím.
Půjdu.
Prosím, neperte se.
- Petere! - Ne!
No tak.
Petere.
Už je na voze.
- Uhněte. - Do práce. Všichni.
Tak jo. Pusťte se do práce.
Vyřiď generálu Beallovi, že jestli mi zabaví další majetek,
vyřídím si to se samotným Jeffersonem Davisem.
Tyhle daně mi zkazí kšefty.
Ten negr je můj nejlepší kovář.
Tati, vrať se!
Zůstaňte spolu. Zůstaňte spolu.
Tatínku!
- Scipione! - Vrať se.
- Tatínku! - Vrať se! Vrať se.
- Scipione! - Vrátím se k vám!
Tatínku!
- Tatínku! - Vrátím se!
- Zpacifikuj si ho. - Tatínku!
Zpátky do práce!
Hněte sebou. Pohyb.
KREKRY
Všichni ven!
Dolů se dívejte.
Máš se dívat dolů. Dolů. Ať to tak zůstane.
Neflákejte se. Jasný?
- Pohyb! - Dělej.
Běž od něj.
Tak běž od něj.
- Tak, ať se točí. - Všechno ven.
Pohyb! Hněte sebou!
Zrychlete.
Koukej dolů. No tak. Běžte!
Nebudu to opakovat.
Máme zběha.
Hyjé!
Dělejte!
V bibli stojí: „Otroci, poslouchejte své pány.
Neslužte okatě jako ti, kdož se Kristu snaží zalíbit, ale jako jeho služebníci
konejte vůli Boží.“
„Ač kráčím údolím stínu smrti, nebudu se bát zlého…“
„…neb ty jsi se mnou, tvá hůl a opora mě konejší.“
Hodnej. Běž po stopě.
Co sakra děláš?
Přestaneš, až řeknu.
Ty! Odtáhni ho odsud.
Dovnitř! Všichni!
Hni sebou, negře.
Dělejte.
Jdeme.
Pořádně to nabírejte. Plnou lopatu.
Ta železnice se sama nepostaví.
Co je?
Opičák jako ty to neunese? Dělej, hochu.
Hni sebou. Dělej!
Co děláš, hochu?
Potřebuje pomoc.
Seš hluchej?
Já řeknu, až někdo bude potřebovat pomoc.
No tak. Pusťte se do toho. Zpátky do práce.
Máš kuráž, co?
Klídek.
Kdes ho chytil?
Vstaň, krucinál.
Ne. Klídek.
Děkuju.
Vidíš toho černocha?
Prodali ho spolu se mnou v Opelousas. Utekl.
Zdá se, že teď pracuje pro Jima Fassela.
Nejznámějšího lovce lidí v okolí. Loví ve dne v noci.
Stačí. Sundej ho.
Ranění.
Tak jo.
Na ošetřovnu s ním…
Udělejte místo…
Tohohle taky.
Tudy. Spoutejte ho na zemi.
Doktor ho prý vezme.
Jak ti říkají?
Tomas.
Máš rodinu, Tomasi?
Manželku?
Někoho, na koho můžeš myslet.
Maminku?
Tak si pamatuj…
Tohle je jen práce.
Stejná práce jako vždycky. Prostě práce.
Bůh je s námi.
Jak mu tohle můžeš vykládat?
„Bůh je s námi.“
Kde je?
A proč tě neosvobodil?
Nebo snad osvobodil?
Takže ty snad tyhle řetězy nemáš?
Tak vstaň.
Vstaň. Dělej. Vstaň.
Vstaň a chval toho svýho Boha za všechno, co pro tebe udělal.
Pro nás všechny.
Ty.
Bůh není s tebou.
Není nikde.
A poslal tohohle hlupáka, aby nám kázal slovo Boží.
Abys byl dobrým otrokem.
A abys byl poslušný ke svým pánům.
Tohle ti Bůh říká?
Říká toho mnoho.
Nevím proč…
Bůh se některým zjevuje a jiným ne.
Ale pokud ho neznáš…
pomodlím se za tebe.
V Matoušovi 17,20 stojí, že člověk pohne i horou.
Ale víra bez práce je mrtvá. Víra!
Je správné pracovat a zemřít pro svého pána.
- Víra je poslušnost. Buďte poslušní. - Dolů. Držte to.
Dolů. Dobrý. Jo.
- Víra. Vzdejte Pánu… - Dobře. Pokračujte.
Tak. Nahoru.
Vzdejte Pánu slávu…
Snažte se. Tak jo. Fajn.
Vzpamatuj se. Máš před sebou dlouhý den.
Pauza na vodu!
Ty ne.
První list Timoteovi káže:
„Ti, kdož jsou pod jhem otroctví, mají mít své pány v úctě
a prokazovat jim respekt.“
Ty, ty. Vodu.
První list Timoteovi káže:
„Ti, kdož jsou pod jhem otroctví, mají mít svého pána v úctě
a prokazovat mu respekt…“
Úctu.
Pryč!
Pryč! Rychle! Pohyb!
Do práce.
„A Bůh mi zjevil svou vůli.
Proto chci vydat Proklamaci 95.“
- Co to sakra znamená? - Lincoln dal otrokům svobodu.
Cože?
Dal otrokům svobodu.
Běž, hochu. Přines dva hrnky s vodou.
Zoufalec, ten Lincoln.
Pár týdnů zpátky v jednom z těch plátků psali,
že otroci prchají ze všech směrů do Baton Rouge, teď když tam velí Grant.
Připravují se na svobodu. Pro všechny.
Co je?
Ten negr mi dal něco do jídla.
A ta kukuřičná placka je plesnivá!
K čertu s tebou, parchante. Dals mi něco do jídla?
Co čumíte? Do práce.
Cos mi to dal do jídla?
Zase na mě budeš vejrat? Pojď sem. No tak, pojď sem!
To vedro ti leze na mozek?
Je to ještě dítě.
Hošánek si nejspíš přeje umřít. Hm?
Co je?
Do práce.
Běž!
ZBĚH
Já jsem tvůj Bůh.
Kráčíš po zemi, protože to dovolím.
Teď seš můj pes.
Třeba mi dáte trochu toho pěkného psa, kterým krmíte svého druhého psa.
Seš vtipnej, chlape.
Však uvidíš.
Pohyb. Dělejte.
Pohyb!
Raz, dva, tři, čtyři! Raz!
Hněte sebou.
- Raz, dva, tři, čtyři! - Má to spočítaný.
Ne.
Chybí ti rodina?
Ten pes už zná tvůj pach. A já taky.
Jo, pohněte.
- Já to slyšel. - Zpátky!
Otroci jsou svobodní.
Svobodní?
Říká kdo?
Lincoln. Musíme se dostat do Baton Rouge. Je tam Lincolnova armáda.
Je to pravda. Taky jsem to slyšel.
Dělejte! Pojďte.
Tak kde je Baton Rouge?
Pět dní cesty bažinou.
V bažině lze zemřít mnoha způsoby.
To lze i tady.
Jestli půjdeš, tak já taky.
Hej. Odtáhni ho odsud.
Odtáhni ho odsud.
Do jámy.
Běž!
Shoď ho dolů.
Měli jste tam nasypat vápno, zbabělci! Celej tábor páchne.
Ani nás nehne.
ZBABĚLEC
Ne když to může udělat negr.
Díky. Budeš viset, zatracenej zběhu.
Na. Kopej.
Nasyp tam to vápno.
K čertu, negře.
Ten, kdo si stěžuje na vůli pána…
Zběh!
Běžte! Utíkejte!
Zběh!
Běží k bažině!
Máme práci.
Bažina. Tudy.
Tomasi. Pojď, Tomasi.
No tak.
Mazej.
Dost!
Kampak jdeme?
Víš, kams měl namířeno,
- nebo jsi běžel jen tak? - Zatraceně.
Když tě vezmu zpátky do tábora, ztřískaj tě jak žito.
Když mi ale povíš, kam mají namířeno tví kamarádi… nechám tě jít.
Nestojíš mi za námahu.
- Bažina. - Bažina je všude.
Kterým směrem? Na sever? Na východ?
Dostali nápad utéct k Lincolnově armádě.
Do Baton Rouge, na jihozápad.
Dobře. Tak teda běž.
Běž.
Tak běž.
A pozdravuj starýho Abea.
Hele, šéfe. Máme tu zběha.
Negra s nápadem je nejlepší pohřbít.
Rozdělte se.
Kudy?
Bažinou.
- Po stezce. Je to rychlejší. - Ne, je to nebezpečné.
Mám zbraň.
- Oni jich mají víc. - Jdu.
- Ne. - Ty nejseš můj pán.
Je až moc odvážný. Já půjdu s tebou.
Ne, musíme jít každý svou cestou.
Bude těžší nás sledovat.
Chceš mě opustit?
Nikdy.
Běž bažinou.
Běž za zvukem Lincolnových děl.
No tak.
Jeďte po stezce.
…rozumíme.
Pojďte, skloňme hlavy…
…Otce i Syna i Ducha svatého.
Požehnej nám, Hospodine.
I tyto dary,
které přijímáme díky tvé štědrosti.
Skrze Krista, našeho Pána.
Amen.
Zběh!
Běžel tamtudy, k bažině!
Ti se ho nepustí.
Ten parchant je chytrej.
Vypadá to, že šel tou bažinou.
Mami, jsi v pořádku?
Viděla jsem tatínka.
Myslíš, že je naživu?
Já vím, že je.
Co když už se nevrátí?
Váš táta se vrátí.
Nepřestávejte v to věřit.
Ano?
Táta se vrátí.
Nepřestávejte v to věřit.
Váš táta přežil takové věci, jaké by jiní nevydrželi.
Když jsme sem přišli, chtěli po nás, abychom se změnili.
Abychom si změnili jména,
svůj jazyk.
Dokonce se snažili změnit, kým jsme.
Váš táta nás učil vytrvat.
Teď to samé musíme udělat my pro něj.
Musíme vytrvat.
Držet pospolu.
Vytrvat.
Ano?
Vytrvat.
Pojďte ke mně.
Tatínku!
Ten věděl, kam bodnout.
Tohle rozhodně nemohl přežít.
Rozpárat.
Nic v něm není.
Jo. To je něco.
Hošánek zabil aligátora.
Kde se sakra tohle naučil hloupej negr?
A ty seš hloupej, že takhle uvažuješ.
Můj otec byl loupač kukuřice.
Matka umřela, když jsem byl malej, takže…
výchova připadla na naši negerskou služebnou.
Starala se o mě.
Krmila mě. Umývala mě. Učila mě všechno možný.
Byla to kamarádka.
Jednoho večera…
jsem se otce zeptal, jestli by mohla povečeřet s námi.
Zvláštně se na mě podíval a řekl: „A co bude pak?“
Řekl jsem: „Budeme jíst spolu.“ A on odpověděl: „A co bude pak?“
Nedocházelo mi to, byl jsem ještě malej. Ale on už věděl.
Řekl…
„Začne to naším jídlem,
pak nám vezmou práci a nakonec nám ukradnou naši půdu.
Dáme negrovi třeba jen drobek a oni pak zaberou celou naši zemi.“
Strašně jsem se styděl. Já…
Řekl jsem mu, že jí potají nosím jídlo, když má hlad.
Nastalo ticho.
Zavolal si ji do jídelny, vzal jídelní nůž a…
na místě ji ztrestal.
Nechal ji na poli hnít.
Trvalo tři dny, než zemřela.
Její poslední slovo znělo: „Proč?“
Skočil jsem na vlak do St. Louis, jel do Mississippi
a ocitl jsem se v týhle bažině.
A co jsem tu viděl?
Viděl jsem negry, jako byla ona.
Prchali, ukrývali se… přežívali.
Lidé si myslí, že jsou hloupí, ale tak to zdaleka není.
Vlastně co je horší… Bývají vytrvalí.
Jeden uprchne…
pak uprchne další a další a další a další.
A jednoho dne nám to můžou vrátit.
Jen si to představte.
Hospodin je má spása.
Je má spása.
Petere.
Nebudu se bát nepřítele.
Musí být mrtvej.
Najděte ho.
Pane Hurley?
Vše v pořádku?
Pozítří ráno
sem od Atchafalaye přijede muž, pan Fabian, a vyrazí k Simmesportu.
Ano, pane.
Půjdeš kolem stodoly a odjedeš s ním.
- Pane? - Kapitán Lyons tě prodal.
Máš s tím problém?
Copak jsem se kapitánu Lyonsovi znelíbila?
O ničem nevím.
Betsy ale pěkně vyrostla, že?
Už je vysoká skoro jak ty.
Betsy.
Pak se já i mé děti těšíme, že budeme sloužit panu Fabianovi.
Děti nikam nepůjdou.
Pane?
Pan Fabian říkal, že pro tebe má novýho manžela,
když toho tvýho poslali do války.
Podívej se na mě. Podívej se na mě.
Je to jasný?
Prosím, pane.
Ptal jsem se, jestli je to jasný.
Ano, pane.
Dobře.
Teď se vrať ke svý práci.
Maminko?
Scipione.
Běž dovnitř.
Dovedls ke mně psy.
Nic jsem neprovedl.
Zastřelím tě.
Ne.
Hele.
Cibule. Potři se jí.
Psi tě neucítí. Vem si ji.
Podívej.
Seš magor.
K čertu s tebou.
Tamhle něco je.
Psisko něco zavětřilo.
Slez dolů, hošánku!
Zatraceně, pohni prdelí a slez dolů!
- Zpátky! - Nemiř na mě tou zbraní!
- Zpátky! - Slez!
Nejsem váš majetek!
Nevrátím se!
Nejsem otrok.
Jsem člověk.
Jsem člověk!
Jsem člověk! Jsem…
Pojď sem.
Kde máš kámoše?
Už žádný utíkání.
Kde máš kámoše?
Vemte to do tábora.
Jdeme.
Pryč?
- A kam? - Proti proudu Atchafalaye.
Nesmíš odejít.
Ten chlap mě prodal.
Musíme utéct.
Hej. Víš, co udělají se zběhy?
Musíme něco udělat.
Pošlou tě pryč, mami.
- Musíme něco udělat. - Ano. To já přece vím, Betsy.
Ano.
Řekla jsem snad, že nic neudělám?
Ne.
- Tak už sakra zavři pusu. - Promiň, mami.
Po práci za mnou přijď ke stodole, kde skladují gin.
Neopozdi se.
Dělejte.
- Ať to frčí. - Ano.
Hezky pomalu.
Pozor z boku! Nenechte je viset.
- Vejde se tam víc. - Pohyb!
Pomalu.
Ať toho do západu slunce stihnete co nejvíc.
Zůstaneme spolu.
Není jiná možnost?
Je to jediná možnost. Dobře.
Udělej to! Hned!
Pojď.
Seženu ti vodu. Vodu.
Chci ti přinést vodu.
Bůh tě miluje.
Ani se nehni.
Nestřílejte. Ne… Nestřílejte.
Už tě mám, hošánku.
Vyndej ten nůž z opasku.
Dobře. Prosím, ne… Prosím.
- Dělej! - Dobře.
To je ono.
Nestřílejte.
- Je naživu? - Je to ještě dítě.
Ptám se, jestli je naživu!
Ano. Je na tom zle.
Tak ji nech.
- Dovolte mi přinést jí vodu. - Řekl jsem, ať ji necháš!
Ne.
Teď vstaň, hošánku. Je mrtvá.
Vstaň!
To je ono.
Teď běž…
Negře zasranej!
Ty.
Zápasils s tím aligátorem.
Zápasils s ním a přežils.
Jsi ta nejhorší sorta.
Nejhorší sorta.
No, máš rodinu.
Můj šéf vám může pomoct. No tak…
Byl to ten samej. Běžel do pole.
Lincoln.
Kaj se.
Tvoje maso.
Popros.
Tak popros, pse.
Popros.
Popros!
Popros.
Řekl jsem, že já jsem tvůj Bůh.
Ty nejsi můj Bůh.
Kapitán Andre Cailloux.
První louisianská garda.
- Podporujete Lincolna? - Ano.
- Dej mu vodu. - Ano, pane.
Voda.
Jste sám?
Můžete mě odvézt k mé rodině?
- Pomozte mu. - Ano.
Dejte mu boty. Zujte jeho!
No tak.
Co je to, tatínku?
Andílci Boží.
Co tu dělají?
Vedou nás.
Bála jsem se, že kvůli tomu zánětu nepřežijete.
Kde to jsem?
V Baton Rouge.
Musím se dostat ke své rodině.
Musíte odpočívat.
Jméno?
Peter.
Věk?
- Nevím. - Něco si vymyslete.
Vy si něco vymyslete.
Čtyřicet osm.
Znal jste rodiče?
Ano.
Odkud byli?
Z Haiti.
Haiti. Tam jste se narodil?
Ano.
Bývalý vlastník?
Lyons. Kapitán John Lyons.
Pěstitel bavlny. Řeka Atchafalaya.
Atchafalaya. Odtamtud jste uprchl?
Ne. Přišli k nám vojáci a odvezli mě do Clintonu. Odtamtud jsem utekl.
Clinton.
Aha.
Viděl jste tam železnici?
Vagony plné velkých zbraní?
Ano, já ty koleje stavěl.
- Copak nejsem volný? - Abyste mohl odejít?
Tady jste v podstatě kontraband.
Ukradený majetek.
Musím ke své rodině.
- K Dodienne, Betsy, Scipionovi… - Ne.
- …k Laurette. - Ne.
- Zapište si je. - Tak to nechodí.
Zapište si ta jména. Podle Lincolna jsem volný.
Vážně? To je dobře.
Až se s ním uvidíte, že ho zdravím.
Teď jste ve vojenském táboře, ve válce.
Rozumíte?
Vy a ostatní zběhové máte na výběr.
- Pracovat na federální farmě, kde platí… - Ne.
- …jistá pravidla a nařízení. - Ne.
Nebo se dáte k armádě.
Pomůžete nám porazit ty zatracený šmejdy
a nejen že se vrátíte k rodině…
pomůžete ji osvobodit.
A váš přítel Lincoln na vás jistě bude velice hrdý.
Pane Petere.
Zaveďte ho k domorodé gardě.
Můžete jít, vojáku.
Další.
Gordone! Prosím.
Gordone. Gordone, kamaráde.
Rád tě vidím.
- A já tebe. Jak je ti? - Dokázali jsme to.
Ano, dokázali.
John?
Ne, nezvládl to.
Přijdu za tebou.
Díky.
Četo, pozor!
Četo, pohov.
Nováčci, dívejte se před sebe. Rozestupy na délku paže.
Postupujte.
Vítej, příteli.
Tamhle ti dají uniformu.
Bonsoir, Petere.
Bonsoir. Dovolí nám bojovat.
Možná nemají na výběr.
Buď připraven.
Tady je.
Nohu mám v pořádku. Nevezmete mi ji.
Vaše… Ne. Nejsme doktoři.
Ne. Upozornili nás na vaši situaci.
Pokud dovolíte, rádi bychom, abyste se k nám na chvíli připojil.
V pořádku. Jsou to hodní lidé.
Uniforma tu na tebe počká. Ano? Běž.
- Tudy, pane. - Díky, sestro.
Dobře.
To je fotoaparát.
Co to umí?
No…
Víte…
vytvoří vaši podobiznu.
Petere, chceme, aby se celý svět dozvěděl,
jak otroctví skutečně vypadá.
Ano?
Takže kdybyste se otočil zády…
Nesahejte na mě.
Promiňte.
Kdybyste se k fotoaparátu mohl otočit zády, prosím.
A…
možná zvedl paži
a dal ruku v bok. Takhle.
A otočte hlavu.
Ještě. Jo.
Je to pohodlné?
Děkuji.
- Narodil jste se jako svobodný člověk? - Ano. Je nás tu pár takových.
Smíte číst a psát?
Smíme spoustu věcí.
Pokud vám někdo musí něco dovolit, pak nejste úplně svobodný, že?
Ne.
Pane?
Hlásí se kapitán Cailloux a vojín Peter, pane.
Víme, že Jižané mají spoustu zbraní podél tohohle hřebenu.
Vypadá to, že nasazují nové tady dole podél řeky,
jižně od Port Hudsonu.
Musíme se dostat za tenhle ohyb řeky Mississippi,
jinak se Jihu nezmocníme.
To je ten černoch, co uprchl z Clintonu?
Ano, pane.
Co jste tam dělali?
Stavěli železnici.
Co jste viděl?
V pořádku.
Děla.
Děla?
Takováhle?
Ne, taková ne.
Velká děla.
Viděl jste vojska?
Mnoho vojáků.
Musíme dobýt Port Hudson dřív, než ty posily dorazí.
Generále, smím něco říct?
Jižané jsou dobře chráněni.
Vede tam jediná cesta.
Je to vražedné pole, pane.
Já vím.
Ale někdo ten útok zahájit musí.
Jak jste proboha v té bažině přežil tak dlouho?
Znám to tam.
Ano, no…
ale v boji přežít nemusíte.
Ve vyšších kruzích koluje ohledně černochů velká otázka…
Jste bojovníci, nebo zběhové?
Víte, co tu vidím?
Vzdor.
Můžete jít.
Pojď.
Pojď, hochu. Teď na to není čas. Jdeme.
Bránil jsem se jim.
A oni mě bili.
Bičovali mě.
Svazovali mě.
Prodali mě.
Vhodili mě do studny.
Vytáhli mě a znovu mě zbili.
A já se znovu bránil.
Řezali mě.
Pálili mě. Pálili mi krk. Pálili mi chodidla.
Zlámali mi kosti v těle tolikrát…
že už to ani nespočítám,
ale nikdy…
nikdy mě nezlomí.
Boj vaši odvahu prověří.
Kapitáne,
vaši muži zaútočí za úsvitu.
Můžete jít.
Víš, kdysi dávno jsem si v New Orleansu říkával nejčernější muž v Americe.
Ale tys mě možná překonal.
Zítra na bojišti budeš bojovat po mém boku.
- Ty první. - Jo.
Levá, levá, levá, pravá, levá.
- Levá, levá, levá, pravá, levá. - Zastavit!
Všichni jsme sem prchli.
Ale odteď už žádné utíkání.
Seveřané a Jižané bojují kvůli penězům a moci.
Nám jde o víc.
Bojujeme za svobodu.
Ne kvůli generálově respektu.
Za svobodu!
Za vaši svobodu!
Za svobodu muže vedle vás.
Za svobodu lidí na polích!
Nebudeme o svobodu žádat!
Nebudeme čekat, až nám ji dají!
Svobodu si vezmeme!
Domorodá gardo!
Pochodem vchod!
Levá, levá, levá, pravá, levá.
Levá, levá…
Domorodá gardo!
Do boje!
Rozmístěte se!
Zastavit! Stát!
Do zákopů!
Kouli! Vemte tu kouli! K dělu s ní!
Připravit! Pal!
Utvořte linii!
Ne!
Pokračujte!
Maminko!
Do formace!
Připravit! Zamířit! Pal!
Připravit! Zamířit! Pa…
Kapitáne!
Držte formaci!
Maminko!
To nic.
- Vedl sis dobře. - Maminko!
Běž za maminkou.
Běž za ní.
Vpřed!
Gordone!
Petere, trefili mě!
To bude dobrý. Kulka prošla skrz.
- Vstaň! - Dostali mě.
- Dostali mě! - Nejsme mrtví!
Je jich moc.
Tady zůstat nemůžeme.
Musíme se dostat k těm dělům. Musíme bojovat!
Musíme k těm dělům!
Běžte k těm dělům!
K dělům!
Nesahejte na mě.
Kapitáne Lyonsi,
kéž Bůh neprokáže slitování nad vaší bídnou duší.
Levá, levá, levá, pravá, levá.
Levá, levá… Roto, stát!
Jsme Louisianská domorodá garda.
Jste svobodní.
Svobodní?
Jak jako svobodní?
Jste svobodní. Tohle už dělat nemusíte.
Poslouchejte.
Jsme svobodní. Svobodní.
Pět lidí na dům.
- Díky, Ježíši. - Pomozte těm lidem. Běžte.
Sbalte si věci. Odcházíme.
Díky Bohu.
Bůh vám žehnej. Děkuju.
Jste v pořádku? Můžete vstát?
Stuarte!
- Jsme svobodní? - Moje žena, Dodienne… Znáte ji?
- Neviděla jste ji? - Ne.
Bůh vám žehnej.
Dodienne!
- Neznáte Dodienne? - Ne.
Dodienne!
Díky, Bože.
Díky, Bože. Jsme svobodní!
Chvalte Boha!
Tatínku?
Dodienne!
Petere!
Miluju tě.
- Petere. - Tatínku.
Petere.
Laurette.
- Tatínku! - Pojďte ke mně.
- Betsy! - Lásko moje.
Pojďte, pojďte. Pomodlete se se mnou. No tak.
Díky, Bože.
Děkujeme, Bože. Děkujeme.
- Ukaž se. - Už jsme spolu.
O tomhle jsem snila.
Bůh je dobrý. Bůh je dobrý. Díky, Bože.
Peterova ikonická fotografie mnohokrát obletěla celý svět.
Stala se burcující výzvou proti otroctví.
Dne 1. ledna 1863 prezident Abraham Lincoln vydal Prohlášení,
kterým „všichni lidé drženi jako otroci mají být osvobozeni.“
Za svobodou uprchlo více než 400 000 černošských mužů a žen.
Ke dni 19. června 1865
byla téměř čtyř milionům otroků v Americe konečně přiznána svoboda.
OSVOBOZENÍ
Překlad titulků: Petra Kabeláčová