1863. január 1-én
Abraham Lincoln elnök a felkelő államokban lévő rabszolgákat
szabadnak nyilvánította.
Egyedül Louisianában 350 000 rabszolga nézett szembe a döntéssel:
rabláncon várják, hogy az uniós sereg felszabadítsa őket…
vagy saját kezükbe veszik szabadságukat.
IGAZ TÖRTÉNET ALAPJÁN.
EMANCIPÁCIÓ
Úgy van. Szaporábban. Rajta. Szedjétek.
Szaporán.
„Magasztaljátok az Urat, mert jó…
mert örökkévaló az ő kegyelme.”
„Velem van az Úr. Nem félek…
Mit árthat nékem ember?”
„Az Úr az én segítőm…
és én megvetéssel nézek gyűlölőimre.”
„Az Úr velem van…
Ő az én erősségem…
az én védelmezőm…
Ő lészen az én szabadulásom.”
„Az Úr az Isten.”
„Ő ad világosságot a benne hívőknek.”
Te vagy az utolsó csepp víz…
az én számban.
Te vagy a nap, ami melenget engem reggel.
Ne.
Gyerünk, csicska. Indulás.
Peter.
Maradjatok együtt.
De most rögtön, csicska!
Ne nyúljon hozzám! Megyek.
- Mi a pokol? - Csicska, adok én… Gyere!
Kifelé innét!
Papa!
Tűnés, kölyök!
- Gyere. Szentségit, ereszd el! - Segítség! Gyertek!
Ide gyere, csicska!
Peter!
Hé. Menj vissza.
A rohadt állat megharapott!
Hé!
- Ne! - Papa!
- Elég lesz. - Ne!
Lyons kapitány. Kérem, uram.
Megyek velük.
Kérlek, ne harcolj.
- Peter! - Ne!
Mozgás.
Ó, Peter.
Beraktuk.
- Félre! - Dolgozzatok tovább! Mind!
Jól van. Folytassátok a munkát.
Mondjátok Beall tábornoknak, hogyha megint az én birtokomról toboroz,
magához Jefferson Davishez viszem az ügyet.
Csődbe juttat ez az adóztatás.
Ez a nigger a legjobb kovácsom.
Papa, gyere vissza!
Maradjatok együtt. Maradjatok együtt.
Papa!
- Scipion! - Vissza, kölyök!
- Papa! - Vissza! Gyere vissza!
- Scipion! - Visszatérek hozzátok!
Papa!
- Papa! - Visszatérek hozzátok!
- Fegyelmezd a kölködet! - Papa!
Menjetek vissza dolgozni!
Haladjunk. Mozgás.
KÉTSZERSÜLT
Mindenki kifelé!
Földet nézed!
Azt mondta: „Földet nézed.” Földet. Azt nézzed.
Gyerünk, nem lazsálunk. Hallod?
- Mozgás! - Mozogj!
Távolabb tőle.
Mondom, távolabb mész!
Ez az, pörgesd tovább.
Ki az összest.
Gyerünk! Nem állsz meg!
Gyorsabban!
Földet nézed, csicska! Gyerünk. Mozgás!
Ne kelljen ordítanom.
Egy elszökött.
Gyerünk.
Mozgás! Munkára!
A Biblia azt mondja: „Rabszolgák, engedelmesek legyetek uraitoknak.
Nem a szemnek szolgálván, vagy embereknek tetszeni akarván, de Krisztus szolgáiként,
Isten akaratját cselekedvén.”
„Még ha a halál árnyékának völgyében járok is, nem félek a gonosztól”…
…„mert te velem vagy; a te vessződ és botod, azok vigasztalnak engem.”
Jó kutya. Fogj szagot.
Mi a rossebet csinálsz?
Akkor állsz le, ha asz’ondom.
Te, vidd ezt innét!
Befelé! Mindegyik!
Haladjál, nigger!
Mozogjatok!
Gyerünk!
Pakoljad meg a lapátot. Teli lapátokat lássak.
A vasút nem építi meg magát.
Mi bajod?
Ekkora majom, azt’ nem bírja el? Csináld, csicska.
Mozogj, csicska. Mozogj!
Mi’csinálsz, csicska?
Segítség kell neki.
Rosszul hallasz?
Én mondom meg, kinek kell segítség.
Mi lesz már? Lássatok hozzá. Folytassátok a munkát.
Hidegvérű vagy, igaz-e?
Szépen. Gyere.
Hol kapta el?
Talpra, a rossebit!
Nem. Nyugi.
Köszönöm.
Látod ott azt a feketét?
Velem együtt adták el Opelousasban, elszökött.
Úgy nézem, már Jim Fasselnek dolgozik.
A legnagyobb embervadász ezen a környéken. Éjjel-nappal vadászik.
Elég. Szedjétek le.
Sebesültet hozunk.
Jól van. Megvagyunk.
Vigyétek ápolóhoz, ha nem tud…
Helyet csinálunk nektek…
Ennek is.
Ide be. A földhöz láncolhatod.
A felcser azt mondta, elviszik.
Minek neveznek?
Tomas.
Van családod, Tomas?
Feleséged?
Valaki, akire gondolhatsz?
Anyja?
Akkor ne feledd…
Ez csak munka.
Olyan, amit mindig is csináltál. Csak munka.
Isten velünk van.
Hogy mondhatsz ilyet neki?
„Isten velünk van.”
Hol van most?
És miért nem szabadított ki téged?
Vagy kiszabadított?
Szóval rajtad nincsen ilyen?
Akkor állj fel…
Állj fel… Menj. Állj fel!
Állj fel, és dicsérd a te istenedet mindazért, amit tett veled,
és mindannyiunkért.
Te.
Isten nincs veled.
Nincs ő sehol.
És ezt a bolondot küldi, hogy tolmácsolja a szavait.
Hogy jó rabszolga legyél.
Hogy engedelmeskedj a gazdádnak.
Isten ezt mondja neked?
Isten sok mindent mond…
Nem tudom, miért…
Isten egyeseknek megmutatja magát, másoknak nem…
De ha te nem ismered őt…
imádkozom érted.
Máté azt mondja, a hit hegyeket mozgat meg.
De munka nélkül a hit halott. A hit!
Helyes dolgozni és meghalni a gazdátokért.
- A hit engedelmesség. Légy engedelmes. - Jöhet le. Fogjad.
Engedd le. Jól van, jó. Ez az.
- A hit. Magasztald az Urat… - Jól van. Tovább.
Így, ni. Fel.
Magasztald az Úr dicsőségét…
Mint aki él. Oké. Jól van.
Csak higgadtan. Hosszú még a nap.
Ivószünet!
Neked nem.
A Timóteus-levél azt tanítja:
„Akik iga alatt vannak mint szolgák, az ő uraikat minden tisztességre méltóknak…
méltóknak tekintsék!”
Te, te. Igyál.
A Timóteus-levél azt tanítja:
„Akik iga alatt vannak mint szolgák, az ő uraikat minden tisztességre méltóknak…
méltóknak tekintsék”…
Méltóknak.
Robban!
Robban! Gyerünk! Mozogjatok! Mozgás!
Dolgozni.
„És Isten felfedte nekem akaratát.
Így hát kiadtam a 95-ös kiáltványt.”
- Ez mi az ördögöt jelent? - Felszabadította a rabszolgákat.
Mi?
Lincoln felszabadította őket.
Mozogj, csicska. Hozzál két bögre vizet.
Kétségbeesett ez a Lincoln.
Tudod, az egyik másik újság azt írta még pár hete,
hogy rabszolgák szöknek Baton Rouge-ba mindenhonnét,
most, hogy Granté a város.
Készülnek a szabadságra. Mindenkinek egyenlően.
Mi bajod?
A nigger tett valamit a ragumba.
Az átkozott kukoricamálé megrohadt!
Istenverte kurafi! Tettél valamit a ragumba, nigger?
Mit bámultok? Dolgozzatok tovább!
Mit tettél a ragumba?
Te meg már megint engem bámulsz, csicska? Idegyere!
Eszed vette a hőség, csicska?
Ez csak egy gyerek.
A csicskája biztos meg akar halni.
Mi van?
Dolgozni!
Gyerünk!
DEZERTŐR
Én vagyok az istened.
Azért élsz még a földön, mert hagyom.
Már az én kutyám vagy.
Talán adhatna nekem abból a finom húsból, amit a többi kutyájának ad.
Még tréfálkozol is, nagy karó.
Majd meglátod.
Gyerünk. Mozgás.
Nyomás! Gyerünk!
Egy, kettő, három, négy! Egy!
Hé, mozogj már!
- Egy, kettő, három, négy! - Halott ember.
Nem.
Hiányzik a családod?
A kutyák szagot fogtak. Én is.
Na, akkor mozgás.
- Én magam hallottam. - Vissza!
A rabszolgák szabadok.
Szabadok?
Ki mondja?
Lincoln. El kell jutnunk Baton Rouge-ba. Ott van Lincoln serege.
Igaz. Én is hallottam.
Hozzátok fel! Gyerünk!
És hol van Baton Rouge?
Öt nap a mocsáron át.
A mocsárban sok módon meg lehet halni.
Itt is sok módon meg lehet halni.
Ha te mész, én követlek.
Hé. Vidd eztet innét.
Vigyed el innét!
Fel a gödörbe.
Mozgás!
Lökjed be.
Szórjatok rá meszet, gyáva férgek! Bűzlik az egész átkozott tábor.
Meg a rossebet!
GYÁVA
Mikor itt egy tökéletesen jó nigger, hogy rászórja.
Köszönöm. Lógni fogsz, átkozott dezertőr.
Nesze. Lapátolj.
Szórd be a meszet.
Átkozott nigger!
Aki kesereg a gazda akaratán…
Szökevény!
Itt egy szökevény!
Gyerünk! Futás!
Dezertőr!
A mocsár felé mennek!
Dolgunk akadt.
A mocsár. Erre.
Tomas! Gyere, Tomas!
Gyere.
Tűnés innen!
Elég!
Hová megyünk?
Tudod, hová mész,
- vagy csak szaladsz? - Szentségit.
Ha visszaviszlek a táborba, ledarálnak, mint a húst.
De ha elmondod, hová tartanak a cimboráid… akkor elengedlek.
Téged még üldözni sem érdemes.
- Mocsár. - Mocsár van mindenütt.
Melyik irányba? Észak? Kelet?
Kitaláltuk, hogy elérjük Lincoln seregét.
Lent, Baton Rouge-ban, délnyugatnak.
Jól van. Akkor menj.
Indulj.
Menj már.
Üdvözlöm az öreg Abe-et.
Nézd már, főnök. Itt egy szökevény.
Ha egy nigger kitalál valamit, jobb a föld alá küldeni.
Váljunk szét.
Merre?
A mocsárba.
Az ösvényen. Arra gyorsabb.
Nem, túl veszélyes.
Van fegyverem.
- Nekik több van. - Én megyek.
- Ne tedd. - Nem vagy a gazdám!
Ő túl merész. Én tégedet követlek.
Nem, külön utakon kell mennünk.
Úgy nehezebb követni.
Cserben hagysz?
Soha.
Menj át a mocsáron.
Kövesd Lincoln ágyúinak hangját.
Menj!
Menjetek az ösvényen.
…megértjük.
Gyertek, hajtsuk meg fejünk…
Az Atya, a Fiú
és a Szentlélek nevében.
Áldj meg minket, Urunk.
És a te adományaidat,
miket magunkhoz veszünk…
…bőkezűségednek hála.
Krisztus, a mi urunk által.
Ámen.
Szökevény!
Arra ment, a mocsár felé!
Ezek nem engedik ki innen.
Ez egy okos kurafi.
Úgy nézem, átment azon a mocsáron.
Mama, jól vagy?
Láttam a papátokat.
Gondolod, hogy él?
Tudom.
És ha nem jön vissza?
A papátok vissza fog jönni.
Ebben mindig hinnetek kell.
Jó?
Papa visszatér.
Ebben mindig hinnetek kell.
Láttam őt túlélni olyasmit, amit a legtöbben nem élnek túl.
Mikor idejöttünk, követelték, hogy változzunk meg.
Változtassunk meg a nevünket…
a nyelvünket.
Azt is meg akarták változtatni, akik vagyunk.
A papátok megtanított minket kitartani.
Most rajtunk a sor, hogy kitartsunk érte.
Tartsatok ki.
Tartsatok össze.
Tartsatok ki.
Jó?
Kitartás.
Gyertek.
Papa!
Úgy tűnik, tudta, hol kő’ megdöfni.
Nincs az az isten, hogy a csicska eztet megúszta.
Nyissátok fel.
Nincs ebbe’ semmi.
Bizony. Nézzenek oda.
Hazavágott egy aligátort.
Honnan a pokolból tud ilyet egy tudatlan nigger?
Te vagy a tudatlan, mert ezt gondolod.
Apám kukoricahántó volt…
Anyám kis koromban meghalt, úgyhogy…
a felnevelésem a nigger cselédlány dolga lett.
Gondomat viselte.
Etetett. Mosdatott. Tanított nekem dolgokat…
A barátom volt.
Egy este…
Egy este megkérdeztem apámat, hogy a lány velünk vacsorázhat-e,
apám meg furán nézett rám, és azt mondta: „És aztán?”
Mondom: „Hát együtt tudnánk enni.” Erre azt kérdezte: „És aztán?”
Én nem tudtam, kisfiú voltam. De ő tudta.
Azt mondta…
„Először megeszik az ételünket,
aztán elveszik a munkánkat, és aztán ellopják a hazánkat.
Ha akár egy morzsát is adunk a niggernek, el fogják venni az egész rohadt országot.”
Úgy szégyelltem magam. Én…
Elmondtam neki, hogy loptam ki ételt a lánynak, mikor éhes volt.
Nagyon elhallgatott…
Behívta a lányt az ebédlőbe, felvett egy evőkést, és…
ott helyben elintézte.
Kint hagyta a földön vérbe fagyva.
Három napig tartott, míg meghalt.
Az utolsó szava az volt: „Miért?”
Felugrottam egy St. Louis-i vonatra, lejöttem Mississippibe,
itt találtam magam a mocsárba’.
És mit láttam?
Olyan niggereket, mint ő…
ahogy szöknek, bujkálnak… túlélnek.
Mindenki azt hiszi, tudatlanok, pedig távolról sem.
Sőt, ami rosszabb, hogy egyre szívósabbak.
Tudjátok, egy felszabadul…
aztán még egy.
És egy nap talán viszonozzák a szívességet.
El tudjátok képzelni?
Az Isten az én szabadítóm.
Ő a szabadulás.
Peter.
Nem félek ellenségtől.
Már biztos halott.
Keressétek meg.
Hurley gazda?
Minden rendben, uram?
Holnapután reggel
egy Fabian nevű ember jön lovaskocsival Atchafalayából, Simmesport mellől.
Igenis.
Átjössz a csűrhöz, mész vele, mikor elmegy.
- Uram? - Lyons kapitány eladott.
Van valami gond?
Megharagítottam Lyons kapitányt?
Nem tudok róla.
Betsy hogy megnőtt, igaz-e?
Már csaknem olyan magas, mint te.
Betsy.
Akkor a gyerekeim és én szívesen szolgáljuk Mr. Fabiant.
Ja, a gyerekek nem mennek.
Uram?
Hát, Mr. Fabian azt mondta, szerzett neked új férjet,
most, hogy a tiedét háborúba vitték.
Hé, nézzél rám. Nézzél rám.
Világos?
Kérem, uram.
Mondom, világos?
Igen, uram.
Jó.
Na, eriggy vissza dolgozni.
Mama?
Scipion.
Menj be.
Idevezetted a kutyákat.
Nem csináltam semmit.
Lelőlek.
Ne.
Nézd.
Hagyma. Dörzsöld.
Kutyák nem éreznek. Vegyed el.
Nézd.
Őrült vagy.
A pokolba veled.
Van ott valami.
A szuka szagot fogott.
Gyere le, csicska!
Szentségit, vonszold le onnan a segged!
- Vissza. - Ne fogd rám azt a tetves fegyvert!
- Vissza! - Másszál le!
Nem vagyok a tulajdonuk!
Nem megyek vissza!
Nem vagyok rabszolga!
Én ember vagyok!
Én ember vagyok! Én…
Így, ni. Gyerünk.
Hol a cimborád?
Nem szöksz tovább.
Hol a cimborád?
Vigyétek vissza a táborba.
Gyerünk.
Elküldenek?
Hová küldenek?
Fel Atchafalayába.
Mama, nem mehetsz.
A gazda eladott.
El kell szöknünk.
Hé! Tudod, mi történik a szökevényekkel?
Nem tehetünk semmit.
Elküldenek, mama.
- Nem tehetünk semmit. - Tudom. Nem érted? Tudom, Betsy.
Értem.
Azt mondtam, hogy nem teszek semmit?
Nem.
- Akkor ne járassad a szád, a szentségit. - Ne haragudj, mama.
Munka után találkozzunk a gyapottisztító pajtában.
Ne késs el.
Tartsd a tempót.
- Folyamatosan. - Igenis.
Óvatosan.
Figyelj oldalt! Ne maradjon ott.
Ne hagyjatok annyit. Több is befér.
Gyerünk!
Vigyázz.
Gyorsabban, mielőtt lemegy a rohadt nap.
Együtt kell maradnunk.
Nincs más módja?
Ez az egy módja van. Jól van.
Csináld… Most!
Gyere.
Hozok neked vizet. Vizet.
Vizet akarok hozni neked.
Isten szeret téged.
Ne mozdulj.
Ne lőjön. Ne… Ne lőjön.
Most megvagy, csicska.
Vedd ki a kést az övedből.
Jó. Kérem, ne… Kérem.
- Csináld! - Jól van.
Úgy, ni.
Ne lőjön.
- Él a nő? - Még csak gyerek.
Azt kérdeztem, él-e!
Igen. Nagyon rosszul van.
Akkor hagyd ott.
- Hadd hozzak neki vizet. - Azt mondtam, hagyjad!
Nem.
Kelj fel, csicska. Ez meghalt.
Fel!
Ez az.
Mozogj, csicska…
Kibaszott nigger!
Te.
Megküzdöttél az aligátorral.
Megküzdöttél az aligátorral, és túlélted.
Te vagy a legrosszabb fajta.
A legrosszabb fajta.
Neked családod van.
A főnököm segíthet neked. Ne már…
Ugyanaz a csicska. A mező felé futott…
Lincoln.
Alázkodj.
Itt a húsod.
Pitizz.
Pitizz, kutya.
Pitizz.
Pitizz!
Pitizz.
Megmondtam, hogy én vagyok az istened.
Nem vagy az istenem.
Andre Cailloux százados.
Első Louisianai Fekete Gárda.
Lincolnnal vannak?
Igen, vele.
- Adjon neki vizet. - Igenis.
Víz.
Egyedül van?
El tudnak vinni a családomhoz?
- Segítsen neki! - Igenis.
Cipőt neki. Róla vegyék le!
Gyerünk.
Mik ezek, papa?
Isten kis angyalai.
Miért vannak itt?
Utat mutatnak.
Nem hittem, hogy túléli. Úgy el volt fertőződve a lába.
Hol vagyok?
Baton Rouge-ban.
El kell jutnom a családomhoz.
Pihennie kell.
Neve?
Peter.
Kora?
Nem tudom.
Válasszon valamit.
Válasszon maga.
Negyvennyolc.
Ismerte a szüleit?
Igen.
Hová valósiak voltak?
Haitire.
Haiti. Maga is ott született?
Igen.
Korábbi tulajdonosa?
Lyons. John Lyons kapitány.
Gyapotültetvényes. Az Atchafalaya-folyónál.
Atchafalaya. Onnét szökött meg?
Nem. Jöttek a seregtől, elvittek Clintonba. Onnét szöktem.
Clinton.
Értem.
Látott vasutat Clintonban?
Nagy ágyúkat szállító vasúti kocsikat?
Igen, én a sínt építettem.
Nem vagyok szabad?
Csak maradjon a helyén,
Jogilag amíg itt van, maga csempészáru.
Lopott vagyontárgy.
El kell jutnom a családomhoz.
- Dodienne-hez, Betsyhez, Scipionhoz… - Nem.
- …Laurette-hez. - Nem.
- Írja le a nevüket. - Nem, ez nem így megy.
Írja le a nevüket! Lincoln azt mondta, szabad vagyok.
Csakugyan? Hát, ez jó dolog.
Ha legközelebb találkozik vele, adja át üdvözletem.
Jelenleg egy katonai táborban van, és háború zajlik.
Megértette?
Így maga, és mindenki, aki ideszökött, választhat.
Dolgozik egy föderalista tanyán…
- amit ezek a szabályok… - Nem.
- …és előírások irányítanak… - Nem fogok.
Vagy beáll a seregbe.
Segít legyőzni ezeket az istenverte ördögöket, jóember,
és úgy talán visszajuthat a családjához.
Segít felszabadítani a családját.
És Lincoln barátja biztos nagyon büszke lesz magára…
Mr. Peter.
Vezessék ezt az embert a Fekete Gárdához!
Leléphet, katona.
Következő.
Gordon! Kérem!
Gordon. Gordon, barátom.
Jó, hogy látlak.
- Jó, hogy látlak. Hogy vagy? - Sikerült.
Igen, túléltük.
John?
Nem, ő nem élte túl.
Meglátogatlak.
Köszönöm.
Osztag, vigyázz!
Osztag, pihenj.
Új regruták, előre nézz! Kartávolságra a másiktól.
Indul.
Köszöntelek, testvér.
Ott kapod meg az egyenruhádat.
Bonsoir, Peter.
Bonsoir. Engedik, hogy harcoljunk.
Talán nincs más választásuk.
Állj készen.
Ott van, ott.
A lábam jól van. Nem fogják elvenni.
A… Ó, nem. Nem orvosok vagyunk, uram.
Nem. Felhívták a figyelmünket az állapotára.
Nos, engedelmével az a kérdésünk,
csatlakozna-e hozzánk néhány percre.
Semmi baj. Ők jó emberek.
Az egyenruha megvár, ha visszajöttél. Jó? Menj.
- Erre, uram. - Köszönöm, nővér.
Jól van.
Fényképezőgépnek hívják.
Mit csinál?
Nos…
Tudja, ez…
készít magáról egy képet.
Peter, gondoskodni fogunk arról, hogy a világon minden ember
megtudja, hogy néz ki valóban a rabszolgaság.
Rendben?
Nos, ha el tudná fordítani a hátát arra…
Ne érjen hozzám.
Bocsánat.
Ha el tudná fordítani a hátát a fényképezőgép felé, kérem.
És
talán ha kitenné a karját…
Ha a kezét csípőre tenné, így.
És fordítsa el a fejét.
Még egy kicsit. Igen.
Így kényelmes?
Köszönöm.
Szabad embernek született?
Így van. Jó sokan a századnál.
Engedték olvasni és írni?
Sok mindent engedtek csinálni.
Ha valaki engedi, hogy csináljon valamit, akkor nem igazán szabad, igaz?
Igaz.
Uram?
Cailloux százados és Peter közlegény jelentkezik, uram.
Tudjuk, hogy Rebellis Jankónak nagy ágyúi vannak a gerinc mentén.
Úgy tűnik, újakat állítanak ide, a folyó mellé,
Port Hudsontól délre.
Ha nem nyitjuk meg itt ezt a kanyart a Mississippi mentén,
sosem vesszük át Dél irányítását.
Ez a néger az, aki Clintonból szökött?
Igen, uram.
Mit csinált ott?
A vasutat építettük.
Mit látott?
Semmi baj.
Ágyúkat.
Ágyúkat?
Olyanokat?
Nem, nem olyanokat.
Nagy ágyúkat.
Katonákat látott?
Sok katonát.
Be kell vennünk Port Hudsont, mielőtt megjön az az erősítés.
Tábornok úr, engedélyt kérek szólni.
Rebellis Jankó mélyen beásta ott magát.
Csak egy út visz befelé.
Az egy vágóhíd, uram.
Tudom, mi az.
De valakinek támadást kell indítania.
Hogy a pokolba élte túl azt a pár napot a mocsárban?
Ismerem a mocsarat.
Igen, nos…
ez nem jelenti, hogy harcra alkalmas.
A belső körökben ott van a nagy négerkérdés…
Vajon maguk harcosok vagy szökevények?
Tudja, mit látok itt?
Engedetlenséget.
Leléphetnek.
Na, gyere.
Gyere, fiam. Nem ez a jó pillanat. Gyere, menjünk.
Szembeszálltam velük.
És megvertek.
Megkorbácsoltak.
Kikötöztek.
Eladtak.
Bedobtak egy kútba.
Kihúztak, és újra megvertek.
És újra nekik mentem.
Összeszabdaltak.
Megégettek. Megégették a nyakamat. Megégették a lábamat.
Összetörték a csontokat a testemben…
annyiszor, hogy számát se tudom,
de soha…
soha nem törtek meg.
Próbára tesszük a harciasságát.
Százados,
az emberei hajnalban támadnak.
Lelépni.
Tudod, én azt hangoztattam New Orleansban,
hogy én vagyok a legfeketébb ember Amerikában.
Lehet, hogy legyőztél.
Holnap a csatamezőn velem leszel.
- Menj előre. - Jó.
Bal, bal, bal, jobb, bal.
Állj!
Mind menekültünk…
De mostantól nincs több menekülés.
Rebellis Jankó és Jenki Vili pénzért és hatalomért küzdenek.
Mi valami nagyobbért küzdünk…
Mi a szabadságért harcolunk!
Nem hogy bizonyítsunk egy tábornoknak!
A szabadságért!
A te szabadságodért!
A melletted lévő szabadságáért!
Az ültetvényeken dolgozók szabadságáért!
Nem kérni fogjuk a szabadságot!
Nem fogjuk várni, hogy megkapjuk a szabadságunkat!
Kiharcoljuk a szabadságot!
Fekete Gárda!
Lépés indulj!
Bal, bal, bal, jobb, bal.
Bal, bal…
…bal, jobb, bal.
Bal, bal…
Fekete Gárda!
Harcoljatok!
Szétszóródni!
Állj! Megállni!
A lövészárkokba!
Fogjátok! Fogjátok a golyót! Vigyétek az ágyúhoz!
Kész! Tűz!
Vonalba!
Ne!
Menj tovább!
Mama!
Alakzatba!
Kész! Célozz! Tűz!
Kész! Célozz! Tű…
Cailloux százados!
Maradj alakzatban!
Mama!
Semmi baj.
- Jót cselekedtél. - Mama!
Menj a mamához.
Menj hozzá.
Előre!
Gordon!
Peter, meglőttek!
Rendben vagy. Átment rajtad.
- Kelj fel! - Eltaláltak.
- Eltaláltak! - Nem haltunk meg!
Túl sokan vannak!
Nem maradhatunk itt.
El kell jutnunk az ágyúkhoz. Harcolnunk kell!
El kell jutnunk az ágyúkhoz!
Jussunk el az ágyúkhoz!
Vegye le rólam a kezét.
Lyons kapitány,
Isten ne kegyelmezzen szánalmas lelkének.
Bal, bal, bal, jobb, bal.
Bal, bal… Század, állj!
Mi vagyunk a Louisianai Fekete Gárda.
Maguk szabadok.
Szabadok?
Hogy érti, hogy szabadok?
Szabadok. Nem kell ezt tovább csinálniuk.
Hallgassátok őt.
Szabadok vagyunk. Szabadok.
Házanként öten.
- Köszönöm, Jézus. - Segítsetek nekik. Rajta.
Fogják a holmijukat. Itt hagyjuk ezt a helyet.
Hála istennek.
Isten áldja. Köszönöm.
Jól van? Fel tud állni?
Stuart!
- Szabadok vagyunk? - A nejemet, Dodienne-t ismeri?
- Látta őt? - Nem.
Isten áldja.
Dodienne!
- Ismeri Dodienne-t? - Nem.
Dodienne!
Köszönöm, Uram.
Köszönöm, Uram. Szabadok vagyunk!
Dicsérjétek az Urat!
Papa?
Dodienne!
Peter!
Szeretlek.
- Peter. - Papa.
Ó, Peter.
Laurette.
Papa!
Gyertek.
- Betsy! - Ó, szerelmem.
Gyertek, gyertek. Imádkozzunk. Imádkozzatok velem. Imádkozzatok.
Köszönöm, Istenem.
Köszönöm, Istenem. Köszönöm.
- Nézzenek oda! - Együtt vagyunk.
Álmodtam erről.
Isten olyan jó. Köszönöm, Istenem.
Peter ikonikus fotója sokszor bejárta az egész világot.
A rabszolgaság elleni harcba hívó jelképpé vált.
1863. január 1-én
Abraham Lincoln elnök kiadta az Emancipációs Kiáltványt,
amely deklarálta: „minden rabszolgaként tartott személy… legyen szabad.”
Több mint 400 000 fekete nő és férfi menekült a szabadságba.
Végül 1865. június 19-én
csaknem 4 millió rabszolgát ismertek el szabadnak Amerikában.
EMANCIPÁCIÓ
A feliratot fordította: Speier Dávid