Першого січня 1863 року
президент Авраам Лінкольн оголосив рабів у бунтівних штатах вільними.
У Луїзіані 350 000 рабів опинилися перед вибором:
лишитися в неволі й чекати, поки їх звільнить Армія Союзу…
…чи здобути свободу самостійно.
НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ.
ВИЗВОЛЕННЯ
Ану ворушіться. Збирайте, збирайте.
Хутчіше.
«Дякуйте Господу, добрий бо Він…
І навіки Його милосердя».
«Зо мною Господь, не боюся нікого…
Що зробить людина мені?»
«Господь мені помагає…
і побачу загибіль своїх ненависників».
«Зо мною Господь…
Він моя сила…
і мій щит…
І став Він спасінням мені».
«Господь єси Бог».
«І засяє Він тим, хто в Нього увірував».
Ти остання крапля…
…в моєму роті.
Ти сонце, що зігріває мене вранці.
Ні.
Уставай, бой. Ходімо.
Пітер.
Тримайтеся разом.
Я сказав ходімо, бой.
Прийми руки. Сам піду.
-Що за чорт? -Я тебе… Ходімо.
Виводь його.
Тату!
Відійди, бой!
-Виходь. Чорт, відпусти. -Поможи! Виводь його!
Сюди, бой.
Пітер!
Гей. Ану назад.
Ця тварина мене вкусила!
Гей!
-Ні, ні! -Тату.
-Схаменися. -Ні!
Капітане Лайонс. Благаю вас.
Я піду.
Не бийтеся.
-Пітер! -Ні!
Підніміть його.
Ох, Пітер.
Готово.
-Поїхали. -Ану всі до роботи.
Усі розходьтеся. До роботи.
Передай генералу Біллу: якщо він іще раз візьме моє майно,
я піду до самого Джефферсона Девіса.
Податки знищать мій бізнес.
Цей негр – мій найкращий коваль.
Повернися, тату!
Тримайтеся разом.
Тату!
-Сціпіон! -Ану назад, бой.
-Тату! -Назад! Іди сюди.
-Сціпіон! -Я до вас повернуся!
Тату!
-Тату! -Я до вас повернуся!
-Угамуй свого вилупка. -Тату!
Ану до роботи! До роботи!
Ворушіться.
ГАЛЕТИ
Усім вийти!
Дивитися вниз. Униз.
Він сказав дивитися вниз. Униз. Отак і йди.
Не стійте без діла. Чули?
-Ворушіться! -Ворушися.
Відійди від нього.
Я сказав відійти від нього.
Продовжуйте в тому ж дусі.
Витягайте.
Ану пішли! Ворушіться!
Швидше.
Очі вниз. Ідіть. Іти!
Не змушуйте мене кричати.
У нас утікач.
Пішла.
До роботи!
У Біблії написано: «Раби, слухайтеся господарів своїх.
Не з показною послужливістю, як людиноугодники, а як раби Христові,
виконуючи волю Божу.
Коли я піду хоч долиною смертної темряви, то не буду боятися злого,
бо Ти зі мною; Твоє жезло й Твій посох мене втішать».
Хороший пес. Бери слід.
Що це ти робиш?
Зупинишся, коли я скажу.
Ти, прибери його звідси.
Усім усередину!
Ворушися, негр.
Ану пішли.
Ворушіться.
Я хочу бачити повні ковші й лопати.
Залізниця сама себе не збудує.
Що таке?
Така велика мавпа й не донесе колоду? Ану підводься, бой.
Підводься. Ворушися!
А ти що робиш, бой?
Йому потрібна допомога.
Ти що, недочуваєш?
Ось що я кажу, коли комусь потрібна допомога.
Ану займіться ділом. Гей ви, до роботи.
А ти кремінь, так?
Тихо-тихо.
Де ви його спіймали?
Уставай, хай тебе.
Е ні. Тихо.
Дякую.
Бачиш того чорношкірого?
Нас продали разом в Опелусасі, але він утік.
Схоже, тепер він працює на Джима Фассела.
Він найбільший мисливець за головами в цих краях. Полює вдень і вночі.
Досить. Відведи його назад.
У нас поранений.
Сюди його.
Відведіть до медсестри, якщо не…
Ану посуньтеся.
І цього теж.
Сюди його. Прикуйте до підлоги.
Лікар його огляне.
Як тебе звати?
Томас.
Сім'ю маєш, Томасе?
Дружину?
Є про кого думати?
Мати?
Тоді не забувай…
Це лишень робота.
Така ж, як і раніше. Лишень робота.
З нами Господь.
Як ти можеш таке йому казати?
«З нами Господь».
І де ж він?
І чому він тебе не звільнив?
Чи звільнив?
Отже, ти не в кайданах?
Тоді устань…
Підведися. Ану ж. Уставай.
Устань і слав свого бога за все, що він тобі зробив,
за всіх нас.
Ти.
Господь не з тобою.
Він ніде.
І послав нам того довбня, щоб мовити своє слово.
Щоб ми були хороші раби.
Щоб слухалися хазяїв.
Це тобі каже бог?
Бог багато що каже…
Не знаю чому…
До одних Бог приходить, а до інших – ні.
Та якщо ти Його не знаєш…
я за тебе помолюся.
Євангеліє від Матвія 17:20 пише, що можна зрушити гору.
Але віра без труда мертва. Віра!
Померти, працюючи на хазяїна, не є погано.
-Віра — це покора. Будьте покірні. -Опускайте. Тримайте.
Опускайте. Отак.
-Віра. Славте Господа… -Отак. Сюди.
Отак. Підняли.
…Славте Господа…
Обережно. Отак.
Тримайся. Попереду ще довгий день.
Перерва для пиття!
Не для тебе.
У посланні до Тимофія
написано: «Усі раби, що під ярмом, нехай уважають своїх панів
достойними поваги».
Гей, ти. Води.
У посланні до Тимофія
написано: «Усі раби, що під ярмом, нехай уважають своїх панів
достойними поваги».
Достойними.
Ховайсь!
Ховайсь! Тікаймо!
До роботи.
«І Бог повідав мені Свою волю.
Тому я оголошую Прокламацію 95».
І що це означає?
Лінкольн дарував рабам свободу.
Що?
Лінкольн дарував рабам свободу.
Бой, принеси нам води.
А Лінкольн відчайдушний.
В одній газеті кілька тижнів тому писали,
що раби звідусіль тікають у Батон-Руж,
поки місто контролює Ґрант.
Усі готуються до визволення.
Що з тобою?
Цей негр щось мені підсипав у їжу.
А кукурудзяний хліб згнив!
Ти, сучий ти сину. Ти підсипав мені щось у їжу?
Чого вирячилися? Ану до роботи.
Що ти мені підсипав?
Знов на мене витріщаєшся? Ану підійди. Підійди сюди!
Тобі що, сонце голову напекло?
Він іще дитина.
Бой має останнє бажання?
Що?
До роботи.
Пішов!
УТІКАЧ
Я твій бог.
Ти ходиш по цій землі, бо я дозволив.
Тепер ти мій пес.
Може, тоді й мені дасте добрий шмат м'яса, як вашому псу?
Жартуєш, розумнику?
Ще побачиш.
Ворушіться.
Пішли!
Раз, два, три, чотири! Раз!
Ворушіться.
-Раз, два, три, чотири! -Він труп.
Ні.
Скучаєш за сім'єю?
Пес унюхав твій запах. І я теж.
А тепер несіть.
-Я сам чув. -Тримайте!
Раби вільні.
Вільні?
Хто це сказав?
Лінкольн. Треба добратися до Батон-Ружа. Там армія Лінкольна.
Це правда. Я теж таке чув.
Підіймайте!
А де цей Батон-Руж?
Туди п’ять днів по болотах.
У болотах можна загинути.
Загинути можна й тут.
Якщо ви підете – я з вами.
Гей ти. Прибери його звідси.
Прибери його.
У яму.
Давай!
Кидай у яму.
Треба засипати яму вапном, боягузи! А то смердить на весь табір.
Ще чого.
БОЯГУЗ
Хай негри засипають.
Спасибі. Тебе повісять, чортів дезертир.
На. Копай.
Засипай яму вапном.
Клятий негр.
Той, хто ослухається волі хазяїна…
Утікач!
У нас утікач!
Тікаймо! Бігом!
Утікач!
Тікають на болота!
Є робітка.
Болото. Сюди.
Томас. Давай, Томас.
Пусти. Сюди.
Сюди.
Усе, усе!
І куди ми зібралися?
Ти знаєш, куди тікаєш,
-чи біжиш за компанію? -От чорт.
Якщо я поверну тебе в табір, тебе там на шматки розірвуть.
А якщо скажеш, куди прямують твої товариші, то… я тебе відпущу.
Ти не вартий гонитви за тобою.
-Болота. -Тут скрізь болота.
У який бік? На північ? На схід?
Він надумав дістатися до армії Лінкольна.
У Батон-Руж, на південний захід.
Ясно. Що ж, уставай.
Устань.
Уставай, кажу.
Передавай вітання старому Ейбові.
Бос, у нас утікач.
Якщо негр щось надумав, хай краще буде під землею.
Розділимося.
Куди нам?
На болота.
По кінній стежці. Так швидше.
Ні, це небезпечно.
У мене револьвер.
-У них зброї більше. -Я піду.
-Не йди. -Ти мені не хазяїн.
Він надто відчайдушний. Я піду з тобою.
Ні, нам треба піти нарізно.
Щоб важче було відстежити.
Ти мене кидаєш?
Нізащо.
Іди через болото.
На звук гармат армії Лінкольна.
Біжи.
Їдьте кінною стежкою.
…ми розуміємо…
Схилімо ж голови…
…Отця, Сина
і Святого Духа.
Благослови нас, Господи.
За ці дари,
які ми отримуємо
від щедрот Твоїх.
Через Христа, Господа нашого.
Амінь.
Утікач. Утікач!
Утікач!
Він побіг туди, на болота.
Собаки не дадуть йому втекти.
А кмітливий сучий син.
Схоже, він утік через болото.
Що таке, мамо?
Татко приснився.
Думаєш, він живий?
Я це знаю.
А якщо він не повернеться?
Тато повернеться.
Вірте в це.
Гей?
Повернеться.
Не втрачайте віри.
Тато пережив таке, чого не змогли інші.
Коли ми сюди приїхали, від нас вимагали, щоб ми все змінили.
Змінили імена…
…і нашу мову.
Навіть спробували змінити нас самих.
А тато навчив нас не піддаватися, триматися.
Тепер наша черга зробити те саме для нього.
Устояти.
Триматися одне за одного.
Триматися.
Гей.
Триматися.
Ідіть сюди.
Тату!
Схоже, він теж знав, куди колоти.
Той раб навряд чи втік від алігатора.
Розріжте його.
Нема нічого.
Так. Ти ба.
Раб зарізав алігатора.
І де неосвічений негр такого навчився?
Це ти неосвічений, якщо так думаєш.
Мій батько лущив кукурудзу…
А мати померла, як я був малий, і…
моє виховання лягло на плечі нашої покоївки-негритянки.
Вона мене гляділа.
Годувала. Купала. Вчила всілякого.
Була мені другом.
Якось…
я спитав батька, чи може вона з нами повечеряти,
а він зиркнув на мене з усмішкою й спитав: «І що тоді?»
А я йому: «Тоді ми вечерятимемо всі разом», а він знов: «І що тоді?»
але я не знав, бо був ще малий. А він знав.
Він сказав…
«Спершу вони з'їдять нашу їжу,
потім заберуть у нас роботу, а потім украдуть наші землі.
Дай неграм крихту –
вони заберуть у нас країну».
Мені стало так соромно. Я…
Я розповів йому, що крадькома носив їй їжу, коли вона була голодна.
Він затих…
Покликав її в їдальню, взяв столового ножа й…
прямо там її зарізав.
Покинув її гнити в полі.
Вона помирала три дні.
Останні її слова були: «За що?»
Я сів на потяг до Сент-Луїса й подався в Міссісіпі,
а опинився тут, на болотах.
І знаєте, що я побачив?
Я побачив таких же негрів, як вона…
що тікають, ховаються… виживають.
Усі думають, що вони неуки, та це й близько не так.
А найгірше – що вони дуже завзяті.
Тікає один…
а потім другий, третій, четвертий, п'ятий.
І одного дня вони можуть нам помститися.
Уявляєте таке?
Господь — моє спасіння.
Він моє спасіння.
Пітер.
Я не злякаюся ворогів.
Та бой уже мертвий.
Знайти його.
Мосьє Герлі.
Усе добре, сер?
Післязавтра
з Атчафалаї сюди приїде такий собі містер Фабіан і поїде в Сіммеспорт.
Так, сер.
Зайдеш за стодолу і, коли він вирушить, підеш з ним.
-Сер? -Капітан Лайонс тебе продав.
Щось не так?
Капітан Лайонс мною незадоволений?
Я нічого такого не знаю.
Бетсі так підросла, правда?
Уже майже така ж висока, як ти.
Бетсі.
Тоді ми з дітьми з нетерпінням чекаємо, щоб служити містеру Фабіану.
Діти не поїдуть.
Сер?
Містер Фабіан сказав, що в тебе буде новий чоловік,
замість того, що пішов на війну.
Ану подивися на мене. На мене дивись.
Тобі все ясно?
Благаю, сер.
Я спитав, чи тобі все ясно?
Так, сер.
От і славно.
А тепер повертайся до роботи.
Мамо?
Сціпіон.
Іди в дім.
Ти навів на мене собак.
Я нічого не робив.
Я вистрелю.
Ні, ні.
Послухай.
Цибуля. Натрися.
Пси не учують. На, візьми.
Дивись.
Ти божевільний.
До біса тебе.
Там щось є.
Щось унюхали.
Ану злазь, бой!
Чорт забирай, злазь звідти!
-Ану назад. -Не наводь на мене револьвер.
-Назад! -Ану злазь!
Я вам не належу!
Я не повернуся!
Я не раб.
Я людина.
Я людина!
Я людина! Я…
Отак. Іди сюди.
Де твій друг?
Тікати більше нікуди.
Де твій друг?
Відвезіть його в табір.
Гайда.
Відсилають?
Куди?
В Атчафалаю.
Мамо, так не можна.
Мене продали.
Треба тікати.
Знаєш, що роблять з утікачами?
Ми нічого не вдіємо.
Тебе відсилають, мамо.
-А ми нічого не вдіємо. -Як ти не розумієш? Я знаю, Бетсі.
Так.
Хіба я сказала, що нічого не роблю?
Ні.
-Тоді придерж язика. -Пробач, мамо.
Після роботи прийди до мене під стодолу.
Не барися.
Працюйте швидше.
-Не спинятися. -Так, сер.
Обережно й акуратно.
Стежте, щоб не застрягало по боках.
Не лишай так багато. Влізе ще.
Працюйте!
Обережно.
Ворушіться, поки не зайшло сонце.
Будьмо разом.
А іншого виходу нема?
Це єдиний вихід. Давай.
Давай. Зараз!
Тримайся. Отак.
Я принесу тобі води. Води.
Я сходжу по воду.
Бог тебе любить.
Ані руш.
Не стріляйте. Не… Не стріляйте.
Попався.
Вийми з-за пояса ножа.
Добре. Благаю, не… Благаю.
-Виймай! -Добре.
Кидай.
Не стріляйте.
-Вона жива? -Вона ще дитина.
Я спитав, чи вона жива!
Так. Вона при смерті.
То покинь її.
-Дозвольте принести їй води. Я… -Я сказав покинь!
Ні. Ні.
А тепер устань, бой. Вона вмерла.
Устань!
Отак.
А тепер пішов…
Клятий негр!
Ти.
Ти бився з алігатором.
Ти бився з алігатором і вижив.
Такі, як ти, – найгірші.
Найгірші.
У тебе ж сім'я.
Мій хазяїн тобі поможе. Не треба…
Це той самий бой. Він побіг у поле…
Лінкольн.
Смирись.
Смирися.
Ось тобі м'ясо.
Проси.
Проси, пес.
Проси.
Проси!
Проси.
Я ж сказав: я – твій бог.
Ти не мій Бог.
Капітан Андре Каю.
Тубільна гвардія Луїзіани.
Ви з Лінкольном?
Так, з ним.
-Дайте йому води. -Так, сер.
Вода.
Ти один?
Відвезете мене до сім'ї?
-Поможіть. -Так, сер.
Дайте йому взуття. Зніміть з цього!
Вставай.
Що це, тату?
Божі янголята.
А чому вони тут?
Вказують нам шлях.
Не думала, що ти виживеш. Нога була дуже заражена.
Де ми?
У Батон-Руж.
Мені требі до сім'ї.
Тобі треба відпочити.
Ім'я.
Пітер.
Вік.
Не знаю.
Оберіть будь-який.
Оберіть ви.
Сорок вісім.
Батьків знали?
Так.
Звідки вони?
З Гаїті.
Гаїті. Ви там народилися?
Так.
Попередній власник.
Лайонс. Капітан Джон Лайонс.
Власник бавовняної плантації. Біля річки Атчафалая.
Атчафалая. Ви звідти втекли?
Ні. Прийшли солдати й забрали мене в Клінтон. Звідти я й утік.
Клінтон.
Ясно.
Бачили в Клінтоні залізницю?
Вагони з великою зброєю?
Так, я будував колії.
Хіба я не вільний?
Давайте без нервів.
Формально, поки ви тут, ви контрабанда.
Крадена власність.
Мені треба до сім'ї.
-До Додьєнн, Бетсі, Сціпіона… -Ні.
-…Лоретт. -Ні.
-Запишіть їхні імена. -Ні, так не годиться.
Запишіть їхні імена. Лінкольн сказав, що я вільний.
Та невже? Це добре.
Як побачите його ще раз, передавайте йому вітання.
А поки що ви в армійському таборі, й тут іде війна.
Зрозуміло?
У вас і всіх, хто сюди втік, є вибір.
Або працюйте на наших фермах…
-де діють… -Я не працюватиму.
-…оці правила… -Я не працюватиму.
Або вступайте в армію.
Поможете нам здолати цих богом забутих дияволів, чоловіче,
тоді не просто повернетеся до сім'ї,
а визволите її.
І тоді ваш добрий друг Лінкольн точно буде вами пишатися.
Містер Пітер.
Проведіть його в Тубільну гвардію.
Вільний, солдат.
Наступний.
Ґордон. Ґордон! Стійте.
Ґордон, друже.
Радий тебе бачити.
-Дуже радий. Як ти? -Ми втекли.
Так, утекли.
А Джон?
Ні, він не вижив.
Я ще зайду до тебе.
Дякую.
Взвод, увага!
Взвод, вільно.
Новобранці, в колону по одному. На відстані витягнутої руки.
Кроком руш.
Вітаю, брате.
Форму видають отам.
Вітаю, Пітере.
Вітаю. Нам дозволять воювати.
У них нема вибору.
Будь напоготові.
Ось він.
Моя нога ціла. Ви її не відріжете.
Ваша… О, ні. Ми не лікарі, сер.
Ні. Нам повідомили про вашу ситуацію.
З вашого дозволу спитаємо, чи не хотіли б ви
на кілька хвилин до нас приєднатися?
Не бійся. Вони добрі люди.
Як прийдеш, твоя форма вже буде тут. Іди.
-Сюди, сер. -Дякую, сестро.
Добре.
Це фотокамера.
І що вона робить?
Ну…
Бачте, вона…
створює подобу вас.
Пітере, ми зробимо так, що кожна людина у світі
знатиме, що собою являє рабство.
Добре?
А поверніться спиною до…
Не торкайтесь до мене.
Вибачте.
Поверніться, будь ласка, спиною до фотокамери.
І…
покладіть руку на…
Покладіть руку на стегно, отак.
І поверніть голову.
Ще трохи. Отак.
Вам зручно?
Дякую.
Ви народилися вільною людиною?
Так, вільною. Я і ще багато наших.
І вам дозволяли читати й писати?
Нам чимало дозволяли.
Якщо хтось дозволяє тобі щось робити, то не такий ти й вільний, еге ж?
Ні.
Сер.
Сер, капітан Каю і рядовий Пітер прибули.
Нам відомо, що в солдатів Конфедерації по всьому хребту є гармати.
І, схоже, вони встановлюють нові отут, уздовж річки,
на південь від Порт-Гадсона.
Якщо ми не відкриємо оцей вигин річки Міссісіпі,
то не зможемо контролювати південь.
Цей негр утік з Клінтона?
Так, сер.
Чим ви там займалися?
Ми будували залізницю.
Що ви там бачили?
Не бійся.
Гармати.
Гармати?
Як оті?
Ні, не такі.
Великі гармати.
І війська бачили?
Багато солдатів.
Треба взяти Порт-Гадсон до того, як до них прибуде підкріплення.
Можна сказати, генерале?
Війська Конфедерації там уже окопалися.
Туди тільки один шлях.
Через «поле смерті», сер.
Я знаю, що це таке.
Але хтось повинен організувати атаку.
Як ви вижили, стільки днів пробувши на болотах?
Я знаю болота.
І все ж…
це не означає, що ви готові до бою.
У вузьких колах є чудове негритянське питання…
Ви воїни чи втікачі?
Знаєте, що я тут бачу?
Непокору.
Вільні.
Ходімо.
Ходімо. Зараз не час. Ходімо.
Я дав їм відсіч.
І мене побили.
Шмагали канчуком.
Вішали за ноги.
Продавали.
Кидали в колодязь.
Діставали й знов били.
А я знов і знов опирався.
Мене різали.
Мене палили. Палили шию. Ноги.
Мені ламали кістки…
більше разів, ніж я можу полічити,
але вони…
так мене й не зламали.
Ми перевіримо вашу відвагу.
Капітане,
ви наступаєте на світанку.
Вільні.
Колись я бігав по Новому Орлеану
і називав себе найчорнішою людиною в Америці.
А ти мене переплюнув.
Завтра будеш зі мною на полі бою.
-Ти перший. -Так.
Ліва, ліва, права, ліва.
Стій!
Ми всі сюди втекли…
Але більше не будемо тікати.
Північани й південці воюють за гроші і владу.
А ми воюємо за щось більше…
Ми воюємо за свободу.
А не щоб щось довести якомусь генералу.
За свободу!
За свободу для тебе!
І для того, хто поряд з тобою.
За свободу для тих, хто працює в полях!
Ми не будемо просити свободи!
Ми не чекатимемо, коли нам дадуть свободу!
Ми самі її здобудемо!
Тубільна гвардія!
Кроком руш!
Ліва, ліва, права, ліва.
Ліва, ліва,
ліва, права, ліва.
Ліва, ліва…
Тубільна гвардія!
До бою!
Розосередитися!
Стій! Стояти!
В окопи!
Беріть ядро! Заряджайте гармату!
Готуйсь! Вогонь!
Усі в лінію! В лінію!
Ні!
Не зупинятись!
Мамо!
У стрій!
Готуйсь! Цілься! Вогонь!
Готуйсь! Цілься! Во…
Капітан Каю!
Тримати стрій!
Мамо!
Тихо, тихо.
-Ти молодець. -Мамо!
Іди до мами.
Іди до неї.
Вперед!
Ґордон! Ґордон!
Пітер, мене підстрелили!
Ти житимеш. Куля пройшла навиліт.
-Уставай! -У мене влучили.
-У мене влучили! -Ми не вмерли!
Їх дуже багато.
Не можна тут лишатися.
Треба добратися до гармат. Треба битися!
Треба добратися до гармат!
Доберіться до гармат!
До гармат!
Прийміть від мене руки.
Капітане Лайонс,
хай Бог не милує вашу жалюгідну душу.
Ліва, ліва, права, ліва.
Ліва, ліва… Рота, стій!
Ми Тубільна гвардія Луїзіани.
Ви всі вільні.
Вільні?
Як це, вільні?
Ви вільні. Ви більше не повинні тут гарувати.
Послухайте його.
Ми вільні. Вільні.
П’ятеро на будинок.
-Дякую, Ісусе. -Поможіть цим людям.
Збирайте речі. Ми звідси йдемо.
Дякувати Богу.
Благослови вас Боже. Дякую.
Ви в порядку? Зможете встати?
Стюарт! Стюарт.
-Ми вільні? -Моя дружина Додьєнн. Знаєте її?
-Не бачили її? -Ні.
Благослови вас Боже.
Додьєнн!
-Додьєнн не знаєте? -Ні.
Додьєнн!
Слава Тобі, Господи.
Слава Тобі, Господи. Ми вільні!
Хвала Господу!
Тато?
Додьєнн!
Пітер!
Я тебе люблю. Люблю.
-Пітер. -Тату.
Пітер.
Лоретт.
Тату!
Ідіть сюди.
-Бетсі! -О, коханий.
Помолімося. Помоліться зі мною.
Дякую, Господи.
Дякую, Господи. Дякую.
-Який ти! -Ми всі разом.
Я мріяла про це.
Господи милосердний. Дякую, Господи.
Світлина із зображенням Пітера не раз облетіла весь світ.
Вона стала закликом проти рабства.
Першого січня 1863 року
президент Авраам Лінкольн видав Прокламацію про звільнення рабів,
у якій говорилося, що «всі особи, що утримуються як раби… будуть вільні».
На свободу втекли понад 400 000 чорношкірих жінок і чоловіків.
А 19 червня 1865 року
в Америці було визнано вільними майже чотири мільйони поневолених людей.
ВИЗВОЛЕННЯ
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова