- Jag sa ju att jag skulle hitta den. - Men inte om de hittade den först.
Det tvivlar jag på.
Den där krokodilen ser inte ut att behöva äta på ett tag.
Och tänk att du och alla tvivlade på mig.
Jag vet inte ens varför jag lät dig följa med, bror.
Du kommer säkert på en anledning.
Mörkrets hamster.
Äntligen. Och när jag tar hem den till kungariket-
-kommer ingen att skratta åt mitt öra längre. Nej.
Det blir jag som skrattar.
Inte åt mitt öra så klart, utan för att jag hade rätt-
-om att Hamstern är verklig.
Nåt känns inte rätt.
Tyst med dig. Låt mig njuta av detta underbara ögonblick.
Det var för 20 år sen som min far och hans bror Harold-
-nästan lyckades hitta världens finaste artefakt.
- Jag är ledsen, Harold. - Det här händer inte!
- Vad i...? - Där borta.
Men de hittade nåt annat.
Mig.
Vad är det?
- Lillmiffot pekar på mitt öra! - Nej, det gör han inte.
- Han gjorde det igen! - Prat.
Han är urgullig. - Hejsan, lille vän.
- Du tar väl inte med honom hem? - Jag lämnar honom inte här.
Tur att jag är storebror och blir kung en dag-
-för du är för blödig, bror! På tok för blödig!
Min farbror hittade aldrig Mörkrets hamster och han blev aldrig kung.
Men vi kommer till det tids nog.
HOPPER OCH JAKTEN PÅ MÖRKRETS HAMSTER
Ända sen pappa tog med mig hem-
-har jag förberett mig för dagen då jag blir stor äventyrare som han.
Där har du.
Fin snärt i handleden.
Nej, nej, nej, nej!
Vad tycker du?
Mina favoritdagar var dagarna då pappa kom hem från ett äventyr.
Jag förstår inte allt ståhej. De hittade bara massa gammalt skräp.
Jag hittar massa gammalt skräp i gränderna och får ingen parad.
Det är min sköldpaddsbetjänt Abe. Han ser alltid glaset som heltomt.
- Pappa! - Hejsan, lillkillen.
Hittade du gaffeln från Sista brunchen?
Och kniven! Men jag hittade inte skeden.
Självklart hittade jag skeden!
När jag såg hur alla såg upp till äventyrare som min pappa-
-bestämde jag mig för att det var så som de skulle se mig.
Och där var jag, 60 meter över harätande krokodiler-
-hängande från en klippa...
- Och sen, vad hände? - Och sen...
...skulle du sova.
Man slutar när det är som mest spännande.
God natt, min framtida kungliga äventyrare.
Jag var besatt av äventyrande. Jag låg och läste varenda natt.
Dumma fjädrar!
Jag slukade varje bok om äventyr och satt ofta i kungabiblioteket.
Jag fick inte nog av det. Jag visste att dagen skulle komma.
Jag tror inte att tunga lyft står i min jobbeskrivning.
Uttagningen! Kom nu, Abe!
Varje år såg jag det kungliga äventyrssällskapets uttagning-
-fast besluten att lära mig knepen tills jag skulle försöka komma in.
Varför ska han sitta med oss?
Min pappa tvingade mig för att hans pappa är ny kung.
Otroligt att vi måste ses med miffokycklingharen.
Det kunde ha varit värre. Vi kunde ha varit kycklingharar.
Eller hur?
Det där var väldigt roligt. Vilken höjdare!
Deltagarna blir bättre och bättre för varje år.
- Vissa riktigt klassiska... - Hopper?
- Vad har du på dig? - Gillar du dem? De är jätteinne.
De är väldigt nu. Nu.
Stövlar som gör att man ser ut att ha harfötter är väldigt nu... nu?
Modet har ändrats mycket sen du var grabb, pappa.
- Vi tar av hatten, så att jag... - Nej! Alla skrattar åt mig, pappa!
Jag vet att det är svårt att vara annorlunda.
Nej, det vet du inte! Ingen vet hur det är att vara mig!
Hopper, vad har jag alltid sagt till dig?
- Det som gör oss annorlunda... - Är det som gör oss speciella, ja.
Jag vet, pappa. Men jag vill inte vara speciell.
Jag vill bara vara normal. Och i det här känner jag mig normal.
Jag är kanske inte lika modemedveten som jag var förut.
Det är inte bara du, pappa. Det är alla gamlingar.
Och se vad jag kan göra i mina nya stövlar!
Jag är okej! Allt är bra. Lite öm bara.
Det är bara en fas. Han växer ur det.
Det är dags, Abe. Sanningens ögonblick.
- Dan då alla mina drömmar besannas. - Kom ihåg mina tre framgångsnycklar.
Klanta. Dig. Inte.
Enligt lagarna i kungliga regelboken ska de sökande som når mållinjen-
-få bli medlemmar i det kungliga äventyrssällskapet på livstid.
Först har vi Hopper.
Det här borde bli intressant!
Kom igen!
- Det där bara sinkar mig. - Vad gör du?
Aj, det gjorde ont!
Jag vara värmer upp. Dags att sätta lite fart.
Nu kör vi.
Åh nej!
Jag är okej, jag är okej. Bara... fortsätt.
Förlåt!
- Ja! - Hey! Det där är fusk!
Kom igen! Du är nästan i mål.
Du ska bara ta dig över den där jätte-jättedjupa-
-men inte helt bottenlösa gropen.
Försiktigt, son.
Jag kan inte titta! Men jag kan inte titta bort.
Försiktigt.
- Kom hit! - Låt den flyga iväg!
Nej!
- Det finns alltid en plan B. - Jag har ingen Plan B.
Bli frimärkssamlare. Det är som ett äventyr varje gång posten kommer.
Och posten kommer varje dag. Det är många äventyr.
Vad är så himla bra med att vara kunglig äventyrare?
Förutom berömmelse och beundran?
Hey, Hopper! Snyggt jobbat i dag! Rätt in i nätet.
Ja! Vad väntade du dig? Han är mest kyckling.
- Nej, han är mest hare. - Kyckling.
- Hare. - Kyckling.
Om du blundar och lyfter det ur sammanhanget-
-låter det som att de hejar på dig. Kyckling-hare! Kyckling-hare!
Kyckling-hare! Kyckling...
Varför kan jag inte vara som alla andra?
- Hopper? - Jisses, pappa!
- Tror du att du kan knacka? - Förlåt.
Jag tänkte att du ville prata om det som hände i dag.
Jaså, det? Bara ett mindre bakslag.
Nästa år ska jag träna konditionen mycket mer. Kanske lite höjdträning.
Du får inte prova två gånger.
Jag antog att du är kung och kan göra ett undantag.
Jag kan inte bryta mot reglerna bara för att du är min son.
Jag behöver bara en chans till!
Hopper, du behöver lägga din energi på annat.
Jag vet att det är svårt att släppa din dröm.
Jag vill bara inte se dig såras igen.
Är det för att jag skämde ut dig?
Åh, Hopper. Du kan aldrig skämma ut mig.
När jag tittar på dig önskar jag att du såg det som jag ser.
Det önskar jag med.
För jag har fått det sämsta från hareoch kyckling.
Du har kanske fått det bästa.
Vet du vad som är den finaste skatten som jag nånsin har hittat?
Medelålderns källa?
Det var du. Att jag hittade dig när din farbror Harold och jag-
-sökte efter Mörkrets hamster är det bästa som nånsin hänt mig.
God natt, son.
Håll näbben!
Jag har studerat äventyrande mer än nån annan, va?
Jag ska bara hitta den skatt-
-som alla äventyrare har sökt efter men aldrig har hittat.
När jag gör det måste han ta in mig i det kungliga äventyrssällskapet.
- Vad är det för skatt? - Kom igen. Du vet vad jag menar.
Den största oupptäckta skatten någonsin?
Jaha! Den största oupptäckta skatten någonsin... Jag har ingen aning.
Gnagarkungen Arturo skapade den för att ta över världen.
Nix, vet ej.
Hans bror Ramon stal och gömde den innan Arturo hann använda den.
Den har en miljon hamstrars kraft.
Åh!
- Nix, jag vet fortfarande inte. - Det rimmar på 'hörkrets ramster'!
Mörkrets hamster, Abe. Hur kunde du inte fatta det?
Jag såg ett problem i ledtrådarna.
De gamla legenderna säger: 'Klockan nio när en ny dag gryr'-
-'ska stjärnbilden Hamstern peka mot Mörkrets hamster-templet.'
Hon är snart nio och då får jag 50% ob-tillägg. Katching!
Men man ser ingen stjärnbild klockan nio på morgonen. Det är för ljust då.
- Vi måste ha missat nåt. - Ja, frukosten. Jag är utsvulten.
Jag behöver originaltexten.
Band 13 i Erik den bokstavliges verk om Mörkrets hamster är utlånad.
- När ska den lämnas tillbaka? - För tre månader sen.
Då hämtar jag den själv. Vem har den?
Din farbror Harold.
Så, hur länge sen är det som du träffade din farbror?
När han försökte störta min far.
Han blev inte glad när farfar gjorde pappa till kung och inte honom.
Snacka om rikemansproblem.
Kom. Jag är säker på att åren gjort honom snällare.
Mina plikter som sköldpaddsbetjänt innefattar inte att följa med-
-och möta din läskiga farbror i hans cell.
Japp. Inget om att möta onda farbröder i deras celler.
Därför går man med i facket.
Betjänt-och pott-tömmarförbundet, avdelning 645. Enighet ger styrka!
- Vad sitter han inne för? - Mord!
- Skattebrott. - Jag mördade skattelagen.
Det fängelse som kan hålla kvar Barry Goldfarb har inte byggts.
Regler att komma ihåg:
Ge inte Harold nåt, för han gör allt till vapen, även morötter.
Gå inte nära hans cell, rör inte gallret och sträck inte in händerna.
Den siste som gjorde det låg på sjukhus i en månad.
Säkert för influensa, men jag är rätt säker på att Harold smittade honom.
- Följer du inte med mig? - Enligt facket slipper jag.
Tack och lov för fångvaktar-och skräddarförbundet, avdelning 646.
Enighet ger styrka.
Brorson?
- Vilken trevlig överraskning. - Hej, farbror Harold.
Jag hade vägarna förbi och tänkte det kunde vara trevligt-
-att titta in och säga hej.
Så... hej!
Och så är det en bok som du lånat på biblioteket.
Den skulle ha lämnats tillbaka för länge sen.
Åh nej. Vad skulle de göra? Låsa in mig?
Ja, det var roligt, för du är inlåst för att du försökte störta min far.
Jag har alltid haft svårt för auktoriteter.
Så du letar efter Mörkrets hamster?
Nej, nej. Jag tror inte att den finns.
Verkligen? Varje gång som jag ville låna en äventyrsbok-
-och den var utlånad så hade du lånat den.
Nån verkar ha gjort sin hemläxa.
Den finns. Och det vet vi båda. Det vore en fjäder i hatten för dig-
-att ta med den hem till kungliga äventyrssällskapet. Inte sant?
Kanske.
Vilket slöseri. Du förstår, när jag hittar Mörkrets hamster-
-ska jag använda den för att ta över kungariket!
Jag skämtar bara. Dessutom är jag inlåst-
-i det här tornet som ingen har rymt från.
Tror du att jag har väntat på dig som den sista delen av min flyktplan?
Jag önskar att jag var så listig. Nu... ska jag hitta boken åt dig.
- Är det den här? - Ja, den är det.
Om du kastar hit den så ska jag lämna dig ifred-
-och du kan fortsätta bocka av dagarna på väggen med krita.
Tyvärr så har min tid här inne försvagat mig. Kom hit bort.
Kan du inte bara kasta hit den?
Vid närmare eftertanke... Jag kommer och hämtar den.
Hoppsan!
Vänta! Jag kom precis ihåg... Jag är inte riktigt klar med den.
Hej då, Hopper. Glöm inte din hatt.
Åh nej!
'Käre bror. Njut av dina sista dagar som kung.'
-'Vänliga hälsningar, Harold.' -Förlåt, pappa.
Du vet att du inte får besöka Harold! Hur tänkte du?
Han hade en bok som jag behövde om Mörkrets hamster. Jag tänkte...
- Jag sa åt dig att släppa det. - Sir! Det är en karta!
'Den okända sköldpaddans grav'?
Frederic den extremt korte angav det-
-som en av platserna där Mörkrets hamster kan finnas.
Dit ska Harold. Gör klar min snabbaste båt. Vi far genast.
Jag vet allt om Mörkrets hamster.
- Ta med mig. Jag kan hjälpa till. - Nej, du har gjort tillräckligt.
Hej, chefen. Hur går det?
Utöver att låta kungarikets farligaste brottsling rymma...
Det går kanon! Se vad jag hittade.
- En abstrakt målning? - En karta, Abe.
Harold har varit besatt av Mörkrets hamster.
Han kan inte tro att templet ligger vid Den okända sköldpaddans grav.
Där har man letat så många gånger.
Klockan är en minut i nio. Nånting saknas.
Malarna ser ut att bli de enda som saknar Harold.
Det är vinter. Det finns inga malar.
Det är stjärnbilden!
- En slump. - Nej, Harold har sökt den i åratal.
Det är ingen filt, utan en gardin. Ge mig den!
Du ser, en ren slump.
Jag är inte så säker. Låt mig tömma golvet.
Ja, där är det! Boken!
'Klockan nio när en ny dag gryr'-
-'ska stjärnbilden peka mot Mörkrets hamster-templet.'
Bingo.
Var är X:et? Behöver inte kartor ett X för att markera platsen?
Jäkla stereotyper!
Pappa! Vänta! Du åker åt fel håll!
Vi behöver en båt. Vi måste komma före Harold till Mörkrets hamster.
Nej, glöm det. Jag är ingen äventyrare.
Och du är... Hur säger jag det snällt? Du är... du.
Jag är inte mycket till äventyrare, men bara vi kan göra det här nu.
Och om vi inte gör det kommer Harold hem och tar över kungariket.
Nåja, arbetslösheten är rätt hög och din pappa har varit kung i 15 år.
Det är allvar, Abe. Och allt är mitt fel.
- Inte allt. Bara typ 90 %. - Jag åker och jag vill ha med dig.
Jag är din kungliga betjänt och måste följa med dig.
Nej. Jag ber dig inte som din herre. Jag ber dig som en vän.
Det gör beslutet lätt.
Nej, det gör beslutet otroligt svårt. Kan man ens vara vän med sin chef?
Gör inte maktdynamiken relationen skev? Frågorna är djupt filosofiska.
Jag tycker att de är intellektuellt uppfriskande. Vänta, vänta, vänta!
Nej, förlåt, fortsätt. Vänta!
Jag kommer... vän.
Men var beredd på många 'det sa jag ju'.
Jag har varit till sjöss i tolv långa minuter.
Hettan är outhärdlig. Törsten är en trogen följeslagare.
Och vad gäller hungern-
-kan jag börja bli sugen på kyckling och hare.
Inte för sent att vända.
Jag har alltid drömt om ett äventyr. Jag hoppas bara att vi klarar det.
Det gör vi säkert.
Jag tror inte alls på våra chanser.
Om du läser det här har jag antingen krossats, pålats-
-batongats, harpunerats, ätits levande av köttätande kryp-
-drunknat i ett hav fullt av hajar, hackats ihjäl av hungriga fåglar...
Så, så uttorkad.
Vatten!
Det slank ner lätt. Jajamän. Så uttorkad.
- Jetströmmen knäcker mig varje gång. - Nå?
Va? Just det. Kungen svalde betet. Allt går som vi planerade.
- Somvi planerade? - Okej, egentligen var det din plan.
- Men jag sa att planen var bra. - Nej, det är den perfekta planen.
- Inte helt perfekt. - Vad?
- Det är din brorson. - Miffot?
Han vet var hamstern är. Han och hans sköldpaddsvän följer efter oss.
Jag tänkte att vi kan vänta på dem-
-sen flankera och strida mot dem i ett sjöslag.
Jag har alltid velat se ett sjöslag.
Kom ihåg att du är här för dina vingar, inte din hjärna.
Jag kan inte ödsla dyrbar tid på den minimala chansen-
-att miffot tar sig över havet.
Nej. Vi tar in en underleverantör.
Och jag vet helt rätt djur för jobbet.
Luther, vårt teams sista medlem.
Det mest hänsynslösa djur som jag haft nöjet att jobba med.
Han är så elak att han en gång dödade ett djur för att det snarkade.
Åh! Jag... jag har sömnapné.
Och det är rätt illa. Kan vi få varsitt rum?
Harold! Det var alltför länge sen.
Det är okej, lillkillen. Gulle-gull-gull...
I den här stan hittade Alexander den svettige Ödets mustasch.
Är inte det här stället fint?
Ja, fint ställe att mördas på. Varför är vi här?
Följ mig!
På den här tavernan lejde Hector den vilsne den benlösa sherpan-
-som tog honom till Ateistens tempel. Tänk att få se det med egna ögon.
Vi två har helt olika bucketlistor.
Med lite tur hittar vi vår guide här.
Eller en smittsam sjukdom.
Hey. Behöver ni en guide? Jag är er tjej.
Jag kan djungeln som min egen svans. Och rumpa.
Gör det inte. Hon är farlig. Bara en tok utan nos lejer en skunk.
Killen ni vill ha sitter där.
Ursäkta mig. Jag letar efter en guide.
Ja då, bror hare, har du kommit till rätt råtta.
Namnet är Rusty. Men mitt lokalsinne är inte rostigt.
Kom, vi går och pratar här inne långt från snokande öron.
Japp. Jag tror absolut vi kan lita på honom. Inte skum alls.
- Så, Rusty. Vi måste gå till... - Jag vet redan vart ni ska gå.
Gör du? Wow. Inte undra på att du är guide.
Ni går med honom.
Han skämtar, va?
Snälla, säg att vi bara snubblade in i ett väldigt knasigt dagis.
Rusty? Är det här guidehumor?
Du sa inte till mig att han letade efter Mörkrets hamster.
- Miste du ditt hyfs med ögat? - Lägg dig inte i det här, skunk.
- Ja, det är jag. Jag heter Meg. - Jag bryr mig inte.
- Ge mig nu den där kartan. - Över våra döda kroppar!
Herr gorilla, Meg talade metaforiskt om det där med de döda kropparna.
- Åh nej, han är bokstavstolkare. - Kartan!
- Sug på den här! - En tjej i mitt tyckte.
Vi är i ett krogslagsmål, Abe!
- Vår karta. Han kommer undan! - Eller inte.
Kom igen! Kan du inte bättre?
- Meg, du är fantastisk! - Nu lejer du inte Rusty som guide.
- För hela svekgrejen. - Du får jobbet.
Det borde bli en läxa. Döm inte en bok efter omslaget-
-för då kan man få läsa en kass bok.
- Jag är hemskt, hemskt ledsen. - Meg? Vi har ett problem.
Och jag har lösningen. Killar, sätt på er de här.
Nu!
- Vilken smäll! - Jag behåller den här om jag får.
Åh, jäklar! Jag måste byta blöja på dig.
Vänta. Svetten plågar mig som det inte fanns nån morgondag.
Vilket det antagligen inte gör.
Det var bättre.
- Lite varm i den där jackan? - Inte alls. Jag fryser faktiskt lite.
Jag vet att vi inte har pratat om arvodet, men jag har ett förslag.
Jag tar med er vart ni vill - gratis.
Vad är haken?
Jag har varit på rätt många äventyr-
-helt solo på grund av skunkgrejen.
Och ärligt talat så har det varit rätt ensamt.
Meg, du kan vara med oss så länge du vill.
Verkligen? Du kommer inte att ångra det. Nej, minsann!
Jag tror att vi står på tröskeln till nåt fantastiskt, episkt, makalöst.
Mörkrets hamster. Det är den stora.
När vi hittar den hamnar vi nog på äventyrsblaskornas förstasidor.
Och sätter de ditt namn överst-
-är det helt okej. Jag är glad att få vara med i teamet.
Tror du hon tog med nåt att stoppa i mina öron?
Varför kallas du för kycklinghare? Är det nåt slags smeknamn?
Jag vet faktiskt inte.
Verkligen? Ingen aning? Det är ett så unikt namn.
Ja, det är väldigt ovanligt. Jag ser haren, men inte kycklingen.
Jag ska klura ut det. Jag är bra på gåtor.
Nämen, så synd. Vi ser ut att få gå tillbaka.
Följ mig!
Er tur.
Varför kan jag aldrig träffa nån som delar min pessimism?
Tar du av jackan så kan du kasta lättare.
Bara ett förslag. För vad vet jag? Jag är ju bara skunk.
Nej, nej, det är okej. Tredje gången gillt.
Hoppsan. Nu då?
Stanna där och försök inget dumt!
Jag väntade mig mer av dig, Luther.
Jag tolererar inte ett till misstag.
Och varför är den här saken ens här?
Varför är han inte hos din fru? Vad har hänt med dig, Luther?
Jag och frugan har två tre jobb. Det är svårt att försörja barnet.
Jag har inte råd med blöjor och...
Nog! Blev alla bovar i undre världen blödiga när jag satt inne?
Gör mig en tjänst och gå hem till din fru. Gå!
Så bra. Ankan är tillbaka. Snälla, berätta nåt positivt.
- Hopper kom igenom Dödens öken. - Va?! Omöjligt!
Egentligen osannolikt eftersom han kom igenom.
- Han är bara några klick bakom oss. - Vad är 'klick'?
Jag hör det jämt på såna här uppdrag, men jag vet inte vad det är.
Förstör bron. Det tar dem en vecka att gå runt kvicksanden.
Vid det laget har jag kungariket helt under min kontroll!
Vår kontroll!
Din kontroll. Så klart.
Vi måste gå runt. Det tar minst en vecka.
Vi har inte en vecka. Min farbror Harold har redan hamstern då.
- Vi kan gå över. - Visst, nån meter.
Sen dör vi! För det är kvicksand.
Kvicksand suger ner dig tills du dör! Det är bara därför kvicksand finns!
Hopper har rätt. Vi borde försöka. Kvicksanden finns bara fläckvis.
- Missar vi dem har vi en stabil väg. - Vet du var den vägen går?
Gå bara i mina fotspår, så klarar ni er.
Jag går sist.
Vem är farbror Harold?
Han är ett äventyrargeni med grandiosa planer-
-som troligen döljer en djupt rotad osäkerhet.
Det låter som nån annan jag känner.
- Hopper! - Åh nej.
- Abe! Hjälp! - Ta tag i mig!
Åh, jäklar, jag är också dödens.
- Hey, akta skölden! - Håll i dig, Hopper!
- Meg! Jag sjunker! - Stå stilla, rör dig inte!
Vad gör du? Ta tag i piskan!
Med dina händer. Är inte det underförstått?
Bara dra!
Lite hjälp, Abe! Fort!
Du måste använda händerna! - Är det jag eller är han trögfattad?
Milde himmel! Jag drar av honom hans skinn!
Vänta. Är det där kycklingben?
Vänta lite nu. Kycklinghare!
Nu fattar jag. Därför heter det så.
Jag sa ju att jag var bra på gåtor. Det där är kycklingfötter!
Du är delvis kyckling, delvis hare, va?
Hallå! Men jag då? Hey, lite hjälp här. Jag sitter fast.
- Har du fler kycklingdelar? - Nej!
- Hey! - Wow! Det där är asgrymt!
Vad mer? Har du vingar? Du har vingar under jackan, va?
Nix. Du har sett det bästa. Han har bara lite fjädrar under.
Jag får se, jag får se! Finns det fler kycklingharar?
- Inte vad jag vet. - Du är din egen art! Så grymt!
- Du är automatiskt utrotningshotad. - Det är inte grymt.
Vad kan du göra?
- Jösses. Du kan flyga. - Jag kan inte flyga.
- Kycklingar kan inte flyga. - Jo, väldigt korta sträckor.
- Du är ju bara delvis kyckling. - Hur många flygharar har du sett?
Inga. Och jag har aldrig sett en hare med så stora fladderöron som dina.
- Jag menar, på en elefant... - Jag kan inte flyga!
Du kan flyga!
Ser du? Jag kan inte flyga! Jag kan inte tömma en bar med lukt som du.
Inget är bra med att vara jag. Okej?
Du har ett jag-problem.
Jag tror vi har ett vi-problem.
Åh nej.
Nassar?
Hey! Vi har fredliga avsikter!
Jag ville inte följa med alls. Stinkbomba dem, hela högen!
- Jag kan inte, jag har inte laddat. - Vad hände med att vara speciell?
Hey! Det där kittlas!
Skåda! Kycklingharen!
Gud över land och himmel! Flygare av korta sträckor!
Delvis kyckling, delvis hare! Allsmäktig!
Är du en gud?
Ehh...
- Visst. - Det duger för mig.
- Förbered festmåltiden. - Du ser. Jag-problem.
I kväll ska vi bjuda den allsmäktige kycklingharen-
-och hans märkliga medhjälpare-
-på vår finaste bankett.
Och sen, i morgon i gryningen-
-ska vi ta dem till vår vulkan-
-och offra kycklinghareguden till vår gud.
Santoro den stoiske!
Jag tror att du är den helt rätta-
-för att äntligen få Santoro att le.
En grej bara... Kycklingharen är den enda som ska ner i vulkanen, va?
Wow! Otrolig måltid. De här typerna kan verkligen fixa en offerfest.
Ser du, Meg? Så här går det när jag är mig själv.
Vi kanske kan pausa självömkandet?
Låt mig berätta om en liten skunk som hette... ja, inte vet jag... Peg.
Jag älskar en bra historia. Särskilt efter en sån måltid.
När hon var barn ville ingen leka med Peg för att hon var skunk.
Trots alla hennes fina dockor och de bästa kalasgodispåsarna kom igen.
Hon badade två gånger om dan, men det hjälpte inte. Så...
- ...hon korkade igen sig. - Aj!
'Aj' stämmer fint. Men det funkade inte heller.
Så naturligtvis blev Peg arg.
Hennes föräldrar ville kanalisera hennes ilska till nåt positivt.
Så hon tog svart bälte i karate. Och kung fu.
Och kendo. Och sju andra kampsporter.
Det hjälpte inte heller. Hon var ändå arg.
Innerst inne önskade Peg att hon var allt annat än en skunk.
Tills hon åkte på studiebesök till den kungliga skattkammaren-
-och geten Billy Jones, tönten som alltid mobbade Peg mest-
-stängde dörren bakom oss. Bara skattmästaren kunde kombinationen.
Vet ni vad som händer när en skunk tror hon ska dö?
Skunken Peg trodde hon skulle dö och hade varit igenkorkad i tre år.
Peg räddade alla den dagen.
Och du var en stor hjälte och alla älskade dig, Meg. Jag menar, Peg.
Nej. De behandlade mig värre än nånsin.
Men för första gången brydde jag mig inte. För det jag var korkade in-
-var inget att skämmas för. Nej, det var det som gjorde mig speciell.
Hopper, du är en korkare. Tills du spränger din skattkammare-
-får du aldrig veta vad som gör dig speciellt.
Fin historia. Bra att du ändrade ditt namn så den kändes mer universell.
Men när vulkanen gör oss till aska struntar den i vem som korkar igen.
Sant. Men de ska inte kasta ner oss i vulkanen.
- Ska de inte? - Nix. För du ska få ut oss härifrån.
- Är du säker på det här? - Lita på mig.
Hopper.
- Jag är strax tillbaka. - Nej.
Verkligen?
Hopper. Gör det inte.
Du behöver inte de där.
Jag har alltid tyckt att det var lite godtyckligt att vänta till gryningen.
Ta dem till vulkanen nu!
Lägg ner era vapen, annars får er gud stryk!
- Abe? - Kom igen, hörni. Sno på!
Se hur Santoro bevarar sitt lugn även med ett spjut mot strupen.
Få se hur han bevarar sitt lugnt när han rullar ner från berget!
Då följer alla efter honom medan vi flyr.
- Eller inte. - Ta dem!
O, store Santoro! Din hämnd får du nu!
Akta!
Det här är inte värt tredagarshelger!
Nej! Kom hit!
- Snälla, säg att du är laddad. - Jag försöker. Snart så.
Jag börjar tro du inte är speciell. Du har bara ett enormt ego.
- Så där ja. Jag är tillbaka! - Tänt var'e här!
Hopper.
- Hopper! Hitåt! - Kommer!
Hopper, dina moves har moves.
- Suveränt jobbat, Hopper! - Såg ni det där?
Kom.
- Titta! - Whoa! Berget!
De kommer!
Meg! Få över oss!
- Jag klarar det inte. - Inte jag heller. Sist jag provade...
Då fastnade armen i din dumma jacka. Du är nästan framme, Hopper.
Jag gjorde det! Håll i er!
Åh, snälla... Nej!
Du kunde inte ta med dig den extrastora piskan, va, Meg?
Jag hatar äventyrande!
Det är längre ner än jag trodde.
Enligt kartan ligger templet på bergets topp.
Vi behöver en plan. Harold är säkert halvvägs upp nu.
Jag har en plan. Om vi tar Det nästan opasserbara passet-
-bör vi när stigarna möts vara före dem.
Låter som en genial plan. Vi kan faktiskt hitta Mörkrets hamster.
Vad då, kanske? Harold får äta vårt fjäderdamm.
Abe?
- Den här leran är väldigt näringsrik. - Kom nu.
Jag vill stoppa Harold lika mycket som du, eller kanske 10 % så mycket.
Men kan vi inte vara snygga när vi gör det?
Här är jag. Du kommer inte tro mig.
Hopper är på väg upp till Det nästan opasserbara passet.
Vad? Omöjligt!
Nej. Återigen tror jag att det är mer osannolikt än otroligt.
Som han far fram blir De tre dödliga prövningarna inga problem för Hopper.
Hämta dynamiten.
Kom igen, Abe! Vi närmar oss dem.
Jag är en sköldpadda. Är du helt omedveten om min arts roll i fabler?
Era idioter! Lavinen skulle fimpa Hopper, inte oss!
Det är verkligen jättesvårt att hitta bra folk nuförtiden.
Harold! Harold!
Titta! Harold är rökt.
- Det finns väl inget vi kan göra. - Jo, det finns det.
Du har rätt, vi kan inget göra.
- Vi går. - Ledsen, hörni!
Enligt legenden så letar vi efter ett hamsteransikte ristat i isen.
Jag hittade det!
Häråt!
- Då så! Vi går in. - Du läser mina tankar, partner.
Vänta. Harold är död och begraven. Inte i den ordningen, men ändå.
Vi räddade kungariket och är klara här. Vi åker hem.
Om jag får med Mörkrets hamster hem måste pappa ta in mig i sällskapet.
Räcker det inte att ha nått hit?
Vem ska tro mig? Jag behöver hamstern som bevis.
Det enda som står mellan oss och den är De tre dödliga prövningarna.
Abe, du kan stanna här, men... Jag är på!
Jag har alltid varit en följare!
Jag vill ha ledigt varannan torsdag också!
För att kunna gå in i Mörkrets hamster-templet måste man klara-
-De tre dödliga prövningarna.
Varför är det alltid tre? Varför är det aldrig två prövningar?
Vad är den första?
Vi hamstrar är små till växten, men vi är kyliga under press.
Vi tappar aldrig huvudet.
Inte ens när vi står inför omedelbar död.
Omedelbar död? Är det så vi börjar?
Sadistiska små gnagare, va?
Små till växten.
Kyliga under press.
En hemlig gång!
- Bra gjort. - Vi sticker ut!
Vad är den andra prövningen?
Även om vi hamstrar inte är snabba nog att undfly Fru Fortuna-
-är vi modiga nog för att möta henne.
Ingen mer falsk blygsamhet nu!
Varför kan inte hamstrarna gå till psykolog som vi andra?
Spring!
Titta! Det är Ramons fru!
Vad härligt att du beundrar kvinnokroppen...
Hans fru Fortuna. Vi måste stå här och möta Fortuna.
Annars flyr vi. Vill du hålla med mig innan jag dör så har du tio sekunder.
Jag håller på Hopper.
Jag räknade fel. Sju-sex-fem-fyra-tre-två-ett!
Hade hamstrarna komplex för att de var korta?
Vill jag ens fråga vad den tredje prövningen är?
Legenden säger bara: 'Gör detta.'
Gör vad?
Det kan det inte vara. Eller?
Dessa hamstrar håller en ur balans.
Spiran.
Vi klarade det.
Jag tar med dig hem.
Mörkrets hamster.
- Men du... - Begravdes i lavinen?
Eller fick jag dig att tro det?
Jag frågade mig själv varför jag skulle gå igenom-
-De tre dödliga prövningarna när min ivrige brorson gör det åt mig?
- Ge mig nu spiran! - Nej! Ge den inte till honom!
Du är smart, Hopper. Jag skulle behöva en som du.
Du kan bli chef för mitt äventyrssällskap.
Vi ska hämnas på alla som skrattar åt oss för att vi är annorlunda.
Vi är så lika, du och jag.
- Jag är inte alls som du. - Men det är du.
För, Hopper, jag är din far.
Jag skojade! Jag är inte din far.
Men visst vore det galet om jag var det? Ge mig nu spiran eller...
Ett steg till och jag kastar ner den i avgrunden!
Då kastar jag ner dina vänner.
Ge honom den! Syna inte hans bluff. Fångar spelar mycket poker. Massor!
Om jag ger dig den, får de gå då?
Då får ni alla gå. Det svär jag.
Hopper, nej! Han ljuger!
Kan du den sista delen av legenden, Hopper?
'Han som befriar Mörkrets hamster'-
-'ska följas i alla sina dar.'
Just det, lilla missfoster!
Jag, Harold den nionde-
-befaller dig att sänka mörkret!
Vad har jag gjort?
Vad sägs om att åka hem och ta tillbaka mitt kungarike?
- Miffot och hans vänner då? - Jag lovade att släppa dem.
Så släpp dem... ner i avgrunden!
Jäkla ordklyverier.
Jag har goda och dåliga nyheter.
Den dåliga nyheten är att ni bör frysa ihjäl om cirka... tolv timmar.
Jag tror det går mycket fortare.
- Vad är den goda nyheten? - Att de kastar ner ett rep, snälla!
Den goda nyheten är att du då får leva längre än din far, Hopper.
Det kallar jag inte en god nyhet. Kanske en aningen bättre nyhet.
Vi hittade inget. Det var bara ett till av min brors trick.
Vi hoppas på det bästa och är redo. Om Harold tar spiran blir det hårt.
Gå och sök skydd i grottorna.
Pappa, jag har åkt för att stoppa Harold.
Jag är ingen äventyrare som du, men jag ska göra mitt bästa.
Jag är ledsen för allt det här. Jag älskar dig. Hopper.
- Allt det här är mitt fel. - Vet du vad? Du har rätt.
Allt är ditt fel! Helt och hållet! Vi kunde ha åkt hem nu, men icke.
Du behövde hitta Mörkrets hamster.
- Så alla skulle glömma att du är... - Ett miffo?
Jag trodde att hamstern skulle få dem att acceptera mig.
Det är inte bara ditt fel. Det är Megs fel också.
Hon har uselt inflytande. Jag skulle inte säga miffo, utan kycklinghare.
Samma sak. Titta på mig!
Varför kunde jag inte vara normal? Då hade Harold aldrig rymt och...
För att du inte är normal. Att du låtsades vara det gjorde det värre.
Men när du blev dig själv hittade du Mörkrets hamster.
Skatten som ingen äventyrare hade kunnat hitta på tusentals år.
Ja, Harold hade aldrig hittat den utan dig. Jag kan inte släppa det.
Vi föds alla med saker som gör oss annorlunda.
Vårt enda val är hur vi ser på de sakerna.
Vi kan antingen skämmas för dem eller omfamna dem.
- Och inse att skillnaderna gör oss... - Speciella.
- Nej! - Hopper!
Ja!
Tjohoo!
Verkligen?
Kom igen, Abe.
De är för långt före. När vi kommer till ditt kungarike är det för sent.
Vi har nått för långt. Det måste finnas ett sätt.
- Jag har en plan. - Hardu en plan?
Jag har mina stunder. Min skamliga hemlighet.
Jag föddes utan skal. Detta är min farbror Herberts.
Älskar dig, farbror Herbie!
Vad? Jag har inga fjädrar som växer på skallen.
Det är inte det. Det är bara att...
- Du är verkligen blek. - Det är inte vackert.
Hur som helst. Vem är redo att åka?
- Jag skulle ha använt mindre vax! - Ducka!
Akta!
- Okej! Vi kommer ikapp Harold! - Eller inte.
Jag hatar äventyrande!
Sir, Harold står vid porten. Han begär att få träffa er.
Nu avgör vi det här!
Inte ett steg till framåt, bror, förrän du säger var min son är.
Du menar det värdelösa lilla halvblodsmiffot?
Han kommer inte tillbaka. Det såg jag verkligen till.
Stopp! - Bror, snälla. Var är min son?
Nu är han väl ihjälfrusen i avgrunden som jag kastade ner honom i.
- Spiran? - Just det. Jag hittade den.
- Egentligen hittade Hopper den. - Slutsnackat! Hamstrar, anfall!
Vi måste fly!
Spring! Spring!
- Slaget verkar förlorat. - De slagen är bäst.
- Meg, jag behöver din piska. - Jag trodde aldrig du skulle fråga.
- Vi kan smyga oss på Harold. - Det är en usel plan.
- Han har en miljon hamstrar! - Lance! Whitey!
- Vi trodde att du var död. - Nix. Jag står på mina fötter.
Hur ser det ut?
- Det ser rätt hopplöst ut. - Vi måste ner dit.
Vi ska bara komma på hur vi tar oss förbi alla hamstrar.
Detaljer. Vad? Jag föddes utan skal.
En sund dos skepsis har varit nödvändig för min överlevnad.
- Så smyger vi oss på Harold. - Med min skepsis?
Nej. Med ditt skal.
Vi vet åtminstone att din plan inte var sämst, Whitey.
Min - äntligen.
Passar perfekt. Faktiskt så behöver jag göra den mindre-
-för du har en så stor tjock skalle, bror!
Du är kanske inte så perfekt ändå.
- Vad? - Säg hej till min lilla stinkvän.
Hoppers plan funkade!
- Hopper? - Du?
Hamstrar! Jag befaller er att sluta strida och återvända till spiran!
Jag menar det! Jag menar allvar!
Jag befaller er!
Snälla?
Tok! Den där spiran är inget utan mig.
För han som befriar Mörkrets hamster ska följas i alla sina dar.
Kraften är redan min.
Det är inte sant. Utan spiran förlorar han sin kraft.
- Då gör jag mig av med den. - Hamstrar!
- Fly, Hopper! - Anfall!
Hoppsan. Nu då?
Vad väntar ni på? Slå ner muren!
Ta spiran nu innan han kastar den i gropen!
Hamstrar! Hjulet!
Okej, Hopper, om det är så du vill ha det så gör vi på mitt sätt!
Hur ser det ut?
Den var inte där förut.
Hey, gnagare! Kom och ta oss om ni kan!
Hejsan.
Se på honom!
Ta spiran till mig om du vill flyga en dag till.
- Spelet är förlorat, Harold. - Nej, vi har bara precis börjat.
Ta mig om ni kan!
- Nu avslutar vi det här, bror. - Inte så fort!
Hamstrar! Storma!
Gör slut på dem! Hopper är min.
Ge mig den!
Skönt att bli av med dig.
Farbror!
Jag har dig! Kom igen!
Hopper, nej!
Flyg, kyckling, flyg!
Om jag ska falla tar jag i alla fall med dig!
Vad?! Omöjligt!
- Hej, hörni! Jag är tillbaka! - Du klarade det!
Såg ni det där? Jag kan flyga!
Jag skulle inte kalla det flygning. Mer typ glidflygning.
Abe, korka igen.
- Hopper, du hittade det. - Ja, men sen tog Harold den och...
Inte Mörkrets hamster, Hopper. Dig. Du hittade dig.
- Jag är glad. - Jag med, pappa.
Woaw. En hare som kan flyga. Hur coolt är inte det?
Vad yrar du om? Han kan flyga för att han är en kyckling.
- Vad? Han är en hare. - Kyckling!
- Hare! - Kyckling!
Vad missade jag?
Hey. Vad vill ni mig? Jag gjorde inget...
Hopper?
- Hopper? - Jag visste det!
Hopper? Vad gör du?
Hörni! Jag har precis kommit på var den heliga skaffeln finns!
- Vi åker om fem minuter! - De ska precis ta in förrätterna.
Din installation då? Du har drömt om det hela livet.
- Ledsen, pappa, jag hinner inte. - Stopp där, Hopper!
Du kan inte åka... utan den här.
Woaw. Din gyllene machete?
Menar du det verkligen? Jag älskar dig, pappa.
Iväg nu och hitta den heliga skaffeln.
Vad är oddset för att bägge mina bästisar är masochister?
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB