EN FABEL UD FRA EN SAND TRAGEDIE
JULEAFTEN
Hallo, nummer tre? Klar bane. Kom.
Brigade.
Vi må i brechen igen.
Javel!
Hvor fanden er jeg?
Det er Diana! - Undskyld mig.
Jeg leder efter et sted.
Jeg aner simpelthen ikke, hvor jeg er.
Der er ingen skilte.
Hvor er jeg?
Godt.
Halvdelen af min vægt er smykkerne.
Kan De huske, da hun sagde det?
Jeg har kun hørt om det.
Er hun kommet?
Ikke endnu, frue. - Så kommer hun for sent.
Og han kommer for tidligt.
Og dog kommer hun for sent.
Ser man det...
Undskyld mig?
Hvad fanden laver du her, Diana? Jeg mener, Deres Kongelige Højhed.
Jeg er faret vild.
Men med dig her må jeg være tæt på.
Jo, godset ligger lige der. Men hvorfor kører De selv?
Ingen biler kan køre uden fører. - Nej...
Men hvor er Deres chauffør? Deres sikkerhedsfolk?
Det ved jeg ikke. Jeg var på en café, hvor jeg skulle uddele gaver.
Og så fik jeg bare lyst til... at køre.
Ved de det? - Nej. Jeg kørte bare.
Nå, men...
Goddag igen. - Goddag, Darren.
Er de der alle sammen?
Ja, bortset fra Hendes Majestæt.
Perfekt.
Se! Naturligvis. Nu ved jeg, hvor jeg er.
Vi kaldte ham Bertie.
Det er vist min fars frakke, han har på.
Vi boede på den anden side af bakken. Far gav landmanden sit aflagte tøj.
Hvordan kan jeg fare vild, hvor jeg legede som barn?
De bør nok køre nu.
Tror du, de slår mig ihjel? Jeg må undersøge det.
Undersøge hvad? Der er sandwich om et kvarter.
Jeg er sikker på, det er fars.
Sig, at en traktor gik i stå.
Sig, at De farede vild.
Det er for sent at bortforklare.
Hendes Majestæt. Deres Kongelige Højhed.
Goddag.
Nej. Gary plejer at lade mig slippe.
Gary, Deres Kongelige Højhed?
Den sædvanlige julepage. Der er en forståelse mellem os.
Jeg plejer ikke at blive vejet. Halvdelen er alligevel smykkerne.
Som jeg plejer at sige.
Men det er bare min spøg.
Selveste Hendes Majestæt har netop siddet på vægten.
Hun insisterede på, at alle skulle følge trop.
Jeg har vist ikke set Dem før.
Det er min første gang her.
De skal sørge for, alle følger trop.
Ingen er hævet over traditionen.
Udmærket. Jeg er allerede i knibe.
Vi skal tage mindst 1,4 kilo på. Det skal bevise, vi nød julen.
Ikke sandt? - Det er traditionen.
Indført af prins Albert i 1847.
For morskabs skyld.
Det er skam også morsomt.
Men jeg tør ikke love noget.
Jeg prøver at komme efter det.
De er her alle sammen, ikke? - Jo.
Hvad skete der?
Der var en traktor, som gik i stå.
Jeg måtte hjælpe med at få den i gang.
Er soveværelset koldt igen i år? - Ja.
Jeg siger det hver gang.
Frue, hvis soveværelset er koldt...
Det er det altid.
For morskabs skyld. En tradition.
Jeg sender flere tæpper op.
Hvorfor ikke bare skrue op for varmen? Jeg siger det hvert år.
Mor? - Hvordan er det, du ser ud?
Mor, jeg fryser.
Hvem gav dig den fjollede frakke?
Den er fra magasinet. Hans Kongelige Højhed frøs sådan.
I stedet for at skrue op for varmen har de klædt dig ud som Churchill.
Deres Kongelige Højhed, familien er samlet i salonen og får sandwich.
De venter.
Sandwich.
Sandwich. Hellige sandwich.
Godt. Ind til jeres sandwich. Jeg kommer om et øjeblik.
Frue?
Tre dage.
Bare tre dage.
Maggie.
Åh gud. Fortalte de dig ikke det?
Jeg har fået dig igen.
De gav mig dig, fordi jeg insisterede.
Godt. Det giver håb.
Her er dine kjoler til hele julen.
Jeg må løbe. Hør her... Der ligger en frakke i min bil.
Du skal rense den, reparere den, hvad der skal til.
Hvor kommer den frakke fra?
En fjern fortid.
Hvis fjerne fortid? - Spencerfamiliens.
Jeg kom altid som den sidste. Kom for sent til alt.
Jeg var hjemme en halv time efter de andre. Og alle grinede.
Jeg havde glemt fugleskræmslet indtil i dag.
Tænk, han stadig vogter over os.
Hvordan kan han se os?
Frue? De skal til at pakke gaver op.
Kommer nu.
Mor? Hvorfor skal vi åbne vores julegaver juleaften?
Hvorfor ikke om morgenen som alle andre?
I lærer om tider i skolen, ikke? - Jo.
Der er datid, nutid og fremtid.
Her findes der kun én tid. Der er ingen fremtid.
Og datid og nutid er ét fedt.
Far har fortalt Harry, at julemanden sætter de kongelige foran de andre, -
- så vi får de bedste gaver.
Det passer! - Han tror stadig på det.
Det var faktisk mit påfund.
Jeg tror på mor.
Men far bekræftede det.
Så må det bestemt være sandt.
Ja, selvfølgelig.
I to får kul i julegave.
Kan vi ikke tage til vores gamle hus?
Det er sømmet til.
Det er åbenbart farligt.
De sagde: "Der er farligt, ved De nok," med dystre stemmer.
Som døre, der lukker i.
Har bedste bestemt det?
Frue, de andre venter.
I går ned. Jeg kommer om lidt.
Kan du godt lide at gøre dem vrede?
Ja, vanvittig meget.
Mor... Hvad er der sket?
Det er jul. Alt må vente til efter jul.
Gå nu ned.
Pis!
Der var den.
Hvad synes du?
Meget smuk, Deres Kongelige Højhed.
Hedder du ikke Martha? - Maria, frue.
Min mand ved det ikke, men...
Jeg så et billede, hvor hun havde de præcis samme perler på.
Han købte præcis samme gave til hende. Men han ænser det ikke.
Derfor lod jeg dem ligge. Som et tegn.
De er smukke.
Det er ikke perlernes skyld, vel?
Nej, frue.
Hvis jeg gav dig dem, ville du så tage imod dem?
Nej. Det kunne hun ikke drømme om, frue.
Jeg har hørt, der er en kjole, de passer til. Alt er planlagt.
Planlagt ned til mindste detalje.
Det er, som om alt allerede er sket.
ANNE BOLEYN EN MARTYRS LIV OG DØD
Far, sagde du ikke, at vi er i familie med Anne Boleyn langt ude?
Jeg har læst alt om hende. De skrev endda et digt om hende.
"Hun giftede sig med Englands konge. Og kongen hugged' hendes hoved af.
For han mødte en anden kvinde.
Og hun var den dronning, han ville... ha'."
1. JULEDAG MORGENMAD
1. JULEDAG FROKOST
AFREJSE
Hvem er det? - Det er Maggie.
Kom.
Der er krise.
Gudskelov, det er dig. Se.
Hvorfor er der krise? Den er smuk.
Den passer ikke. - Har du prøvet den?
Nej, den passer ikke til mit humør.
Den burde være sort. Som kontrast til perlerne.
Ikke nok med, jeg reddede den fra et fugleskræmsel. Jeg taler med den.
Og bekræfter dermed alle rygter om mit sammenbrud.
Støvet i det her hus må indeholde død hud fra alle, der har boet her.
Det her har været dronning Victorias værelse.
Så hendes hud hvirvler rundt i luften.
Hun gik i sort i 40 år, efter hendes mand døde.
Det er ægte kærlighed, ikke?
Der er ingen grund til sort. Ingen er døde.
Jeg har taget på. - Nej, du har tabt dig.
Det står ikke til diskussion. Kan du huske, vi har talt om det?
De fylder dine æg med prinser og rider deres vej. Det er bare fint.
Skide være med det. Jeg tager kjolen på. Med perlerne.
Godt. Det er et godt valg.
Jeg er for svag til at insistere på sort.
Det skal nok gå. - Ja, det skal. Godt.
Du er ude i verden, sidder på en pub og morer dig.
Mens jeg står i en mark fuld af landminer.
Så stå meget stille, og smil meget.
Her i huset kan alle høre alt.
Ja, selv ens tanker.
Hvem er ham den nye? Han kan læse ens tanker.
Ja, de tager det alvorligt nu. - Hvad?
Det med dig.
Der er en bekymring. - Ja, en bekymring.
Det skal lyde som medfølelse.
De har god grund til bekymring. Jeg er på vej væk.
Hvorhen? - Det ved jeg ikke.
I dag var jeg lige ved bare at køre videre.
I år insisterede de på at veje mig.
"For morskabs skyld."
De kan ikke forandre sig. Du er nødt til at forandre dig.
Og vejningen er lige netop bare for morskabs skyld.
Du må ikke se konspirationer overalt. Lev ikke op til deres syn på dig.
Du gør det nemt for dem.
At gøre hvad? Sig det.
Bare se smuk ud. Jeg ved, han gav hende de samme perler.
Jeg forstår godt din reaktion.
Han gjorde det med vilje.
Nej. Han er bare glemsom.
Men tag dem på alligevel. Når han ser din skønhed, husker han det.
Det skider jeg da på.
Så bare husk, at du er smuk.
Det må du aldrig glemme.
Skønhed er ubrugeligt.
Skønhed er bare tøj.
Forbered terrinerne, varm skålene. Ingen larm.
Hold jer på tæerne! De kan høre os.
Ingen sniksnak.
Ingen fingre i sovsekanderne, usle køtere og tæver.
Blanchér brændenælderne, eller de stikker os.
Brigade. Vi tilbereder alt så godt som overhovedet muligt.
Jeg vil have, at prinsessen af Wales...
får lyst til det.
Service.
Frue? Der er dessert.
De venter Dem. - Ja, det ved jeg.
Er De stadig sulten, frue?
Hvem er De? Helt præcist?
Jeg er sædvanligvis på Clarence House.
Jeg er dronningemoderens hofstaldmester.
Og før det? - Da var jeg officer.
I regimentet Black Watch.
Så De er en, der overvåger?
Jeg er her først og fremmest for at håndtere pressen.
Vi skal passe på i år med den fjollede opmærksomhed, -
- Deres Kongelige Højhed genererer.
Ja, jeg er en vanvidsmagnet. Andre folks vanvid.
Jeg har militærerfaring.
En af mine opgaver er sikkerheden på Sandringham House.
At holde fotografer væk. Fremmede, De ved.
En af mine mænd så Dem klæde om med gardinerne trukket fra.
Havde der været en fotograf...
De holder et vågent øje.
Jeg holder øje, så andre ikke får noget at se.
De har virkelig stærke linser nu til dags, frue.
Deres linser minder nærmere om mikroskoper.
Og jeg er insektet, de undersøger.
De trækker mine vinger og ben af...
en ad gangen. De noterer min reaktion.
"Hvor er hun dog besværlig, hende her."
Ikke ligesom Anne Boleyn.
Hun lagde beredvilligt og med største elegance hoved til.
Jeg ville bare sikre mig, at De havde det godt.
Og advare Dem.
Jeg får det godt. Hvis De er så venlig at gå... tak.
Udmærket. Men vær venlig at trække gardinerne...
Trække mine gardiner for. Ja.
Måske.
Nej.
Det afhænger af så meget.
Vi har passeret midnat.
Jamen så... glædelig jul.
Glædelig jul.
Hvem der? Hænderne på hovedet!
Undskyld. Det er mig.
Deres Kongelige Højhed, jeg beklager. Vi troede...
Må jeg tage hænderne ned?
Naturligvis. Undskyld.
Jeg boede der engang.
Det var mit barndomshjem. Jeg ville bare se det.
Ifølge reglementet skal vi indberette alle møder.
Også med mig? - Med hvem som helst.
Jeg vil foretrække, at De ikke indberetter dette møde.
Bare sig, at De så et spøgelse.
Har De det varmt nok, frue? - Ikke rigtigt.
De vil ikke skrue op for varmen.
Jeg går tilbage. - Vi eskorterer Dem.
Hvorfor? - Der er fotografer.
Måske vil de tage billeder af, hvad der i virkeligheden foregår.
2-3-2-3. Er der nogen? Er der nogen?
Nej, slet ingen. Alt i orden her.
Mor, du er frygtelig kold.
Jeg forsøgte at flygte, men blev fanget.
Den her er til dig.
Hvad er det? - Det siger jeg ikke.
Pak den op i morgen ligesom almindelige mennesker.
Men sig det ikke til nogen.
Jeg kan altså godt høre jer to tale.
Og jeg fryser stadig.
Når man fryser, så tænder man et bål.
Den er til dig.
Nu skal vi lege.
Giv agt! Jeg er majoren. I er soldaterne.
Det er en fjollet leg.
Fordi du er dårlig til den?
Soldat William.
Hvad er det bedste ved julen indtil videre? Du skal fortælle sandheden.
Det bedste indtil videre har været at være sammen med familien, sir.
Soldat, jeg bad om sandheden.
Beklager, sir. Gaverne, sir.
Gaverne er det eneste gode ved julen, sir.
Ikke hvis man ikke må åbne dem.
Du har ret.
Soldat Harry! Det bedste ved julen indtil videre?
Jeg får sandheden hevet ud af dig.
Da du kom, mor. Sir.
Tak, sir. - Min tur.
Major William til soldat Diana: Hvad er det, der har gjort dig trist?
Sir, spørgsmål ikke forstået!
Sandheden, soldat.
Sir. Det er datid.
Jeg tror, det er nutid, soldat.
Jeg tror, det er fremtiden.
Jeg bliver dårlig, hvis jeg ikke snart må pakke den op.
Så pak den dog op.
Major William til soldat Diana: Hvad er din yndlingsfarve?
Hvad er din yndlings... - Lyserød.
Livret? - Lyserød. Flodhestkage. Plettet.
Hvad er dit yndlingsdyr, soldat?
En hummer!
Hvorfor giver du mig en hummer?
Fordi den er rød som Deres kinder, sir.
Og den er fløjet ind fra...
Fløjet ind fra julemandens værksted helt i...
Det er julemandens hummer.
Det er julemandens hummer, sir.
Jeg bad om sandheden.
Fløjet ind fra Nordpolen. Hun fløj.
Har du vinger? - Klart!
Soldat William.
Din helt perfekte jul, hvordan ville den være?
Min helt perfekte jul er ikke at følge reglerne og gøre, som man vil.
Spise med fingrene!
Blive væk. Hvordan ville det være?
Det ville være som et mirakel.
Vi har aldrig oplevet et mirakel. Vi ved ikke, hvordan det er.
Soldat. Vil du gerne være konge, soldat?
Jeg har ikke noget valg.
Vil du være dronning, soldat?
Jeg vil være jeres mor. Det er mit arbejde.
Får du løn for det?
Næppe.
Hvis jeg begynder at opføre mig dumt de næste par dage, -
- så sig til.
Jeg vil tro på det, hvis I siger det.
Okay, mor.
Det skal vi nok.
1. JULEDAG
Hvem er det? - Deres kjoler, Deres Højhed.
Hvor er Maggie? - Jeg har klædt Dem på før.
Ja, det ved jeg. - Må jeg komme indenfor?
Hvor er Maggie?
Major Gregory sendte hende vist tilbage til London.
Det er meget koldt her til morgen.
Dette er sættet til morgenmaden.
Til det sæt, De har valgt til kirken, foreslår jeg en varm uldfrakke.
Hvordan ser jeg ud? - Hvad mener De?
Lige nu. Hvordan ser jeg ud?
De ser meget pæn ud.
Glædelig jul.
Glædelig jul...
frue. De ser meget pæn ud.
Jeg vil have en, jeg kan tale med. Hvornår kommer Maggie?
Det ved jeg ikke. - Det var alt. Tak.
Kjolen er allerede udvalgt. Jeg kan selv tage den på.
Deres hår er ikke blevet sat, frue.
Sig til dem, at jeg vil have Maggie.
Sig til major Gregory, der hører alt, at jeg insisterer på at få Maggie.
Det er ikke majorens beslutning.
Der er ingen beslutninger at træffe. Det er bare sådan, det må være.
Men sig alligevel, at jeg insisterer på at få Maggie.
Ellers skærer jeg alle kjolerne i stykker med en køkkenkniv.
Javel, frue. - Det skal du ikke sige.
Det mener jeg ikke. Bare sig, at jeg gerne vil have Maggie.
Selvom du er god, så vil jeg foretrække...
Jeg vil gerne have Maggie.
Javel, frue. - Tak.
Deres Majestæter, Deres Kongelige Højheder, vær venlige at smile.
Derefter pocherede æg med flødesovs, -
- skotske kippers, hvede- og fuldkornstoast, -
- der får følge af silderogn, ristede muffins og kvædegelé fulgt af...
frisk kaffe og økologiske kager fra Highgrove House, -
- Highgroves udvalg af marmelader og honning fra Highgroves bier.
Derefter vil bilerne præcis klokken ti -
- køre Dem alle til gudstjenesten i St. Mary Magdalene-kirken.
Men nu må De nyde morgenmaden, Deres Majestæt.
Hvordan ser jeg ud?
Du ser fin ud.
Der er dog én ting...
Hønsene lagde æg.
Fiskerne fangede fisken.
Alle de små bier lavede honningen.
Alle gjorde sig umage, for at du kunne få morgenmad.
Vær nu sød ikke at gylpe det hele op igen i en toiletkumme, -
- allerede inden kirkeklokkerne ringer.
Guds fred, som overgår al forstand, -
- vil bevare jeres hjerter og tanker i Gud og Herren Jesus Kristus.
Den almægtige Faders, Søns og Helligånds velsignelser -
- være hos jer til evig tid. Amen.
Kom her.
Tak for krabben. Den er rædselsfuld.
Jeg købte den på en benzintank. Det er jul.
Det er tanken, der tæller.
Har du sagt det til nogen? - Nej.
Jeg fik Harry til at gemme sin hummer. Den er allerede blevet væk.
Typisk. Det gør ikke noget. Benzintanken har masser af skaldyr.
Ja.
Fryser du?
Ja. - Altid.
Diana!
Hun har det forkerte sæt på. Det sæt er til frokosten 2. juledag.
Gør det noget, hun bytter rundt på sættene?
Bør jeg sige det til nogen? De kan jo tro, det er min fejl.
Nej, bare rolig.
De ved godt, det ikke er Dem, der begår fejl.
"Lad døden lulle mig i søvn.
Lad hvilen skænke mig trøst.
Luk min trætte, uskyldige ånd -
- ud af mit bekymrede bryst."
Diana.
Må døden lulle mig i søvn.
Pull!
Du skal sige "pull". - Pull.
Du hvisker jo. Råb det. - Pull!
Igen.
Pull!
Du har 24 timer. Bare lær ham det.
Følg fuglens flugt, sigt efter næbbet.
En ud af tre kan tolereres.
William sagde, at han ikke ville skyde.
Vi må tale om dit tøj.
Klarer han det?
Din påklæderske har påtalt noget.
Er det sikkert for ham?
Ja, han bærer beskyttelsesbriller.
Hvordan kan det være sikkert, hvis det kræver beskyttelsesbriller?
I går ankom du efter dronningen.
Jeg fór vild.
Du har boet på egnen i årevis.
Alt ser anderledes ud nu. Bortset fra fugleskræmslet.
Hun siger, du tog en frakke fra et fugleskræmsel.
For morskabs skyld.
Du kom ikke for sent i går, fordi nogen forsinkede dig?
Nogen? - Jeg troede, nogen forsinkede dig.
Nej.
Nogle gange bliver du forsinket af nogen. Ingen siger noget.
Det bliver accepteret, at du forsinkes af nogen.
Jagt er en tradition.
Hvorfor sendte du Maggie væk?
De siger, hun trak gardinerne fra.
Det gjorde jeg.
De kredser om os. Læser du ikke aviser?
De jagter en historie. Hvorfor bytter du rundt på kjolerne?
Hvorfor tror du, jeg blev forsinket af nogen?
Han ville ikke skyde endnu.
Han er gammel nok.
Skal han skyde fugle i morgen?
I himlens navn.
Og...
En af major Gregorys mænd så dig gå rundt i parken i går nat.
Jeg ville se mit hus.
Politiet fangede dig, men meldte det ikke. Gregorys mænd er bedre.
Jeg ville hjem. - Det er sømmet til.
Gid det blev åbnet. Men ønsker jeg det højt, sker det aldrig.
Du taler som et barn, der vil forkæles.
Jeg ser helst, at du ikke tvinger ham på jagt i morgen.
Og jeg ser helst, at du ikke giver mig perler.
Du købte det samme til os.
De kredser... Men det virker, som om de kun kredser om mig.
Ikke om dig. Kun mig.
Ja, for jeg trækker altid gardinerne for.
Hør nu her.
Diana, der skal være to af dig.
Der er to af mig, to af min far, to af hver af os.
Der er den rigtige person. Og så den, de tager billeder af.
Vi bliver tildelt opgaver.
I begyndelsen hadede jeg at skyde. Jeg gav mit gevær til den anden.
Men du er nødt til at få din krop til at gøre ting, -
- som du hader.
Som du hader?
Som du hader. - Som du hader?
Ja.
Det er til nationens bedste.
Nationen. - Ja, folket.
De vil ikke have, at vi bare er folk.
Sådan er det.
Undskyld, men det troede jeg, at du vidste.
Så hold dig nu til listen.
I den rækkefølge, der står skrevet.
Jeg vil have Maggie tilbage.
Nogen hørte Maggie sige, du er ved at bryde sammen.
Hvad?
Alle hører alt her. De fortæller dig bare ikke altid, hvad de hører.
Lad dette være en mulighed for at reflektere over vores medgang.
Kan vi tilbyde at være et godt eksempel -
- for dem, der just er sluppet ud af diktaturet?
Vi, der hævder at leve i den frie verden, -
- må granske vores frihedsbegreb.
Og hvordan vi hjælper med at sikre, at den vundne frihed bevares.
Mange elementer indgår i et frit samfund.
Men jeg mener, at et af de vigtigste er folkets vilje til...
Deres Majestæt.
Jeg kunne rigtig godt lide Deres kjole i fjernsynet.
Det var ikke den, min påklæderske anbefalede.
De tager mange billeder af en, ikke?
Det eneste portræt, der betyder noget, er det på tipundsedlen.
Der forstår man, at man bare er valuta, min kære.
Kom så!
Kalkun og gås med følgende tilbehør:
Blommesauce, hvid sauce, tranebærsauce, multebærsauce.
Kartofler, gulerødder og spinat.
Tre blommer til prinsen af Wales.
Økologiske gulerødder. Tag dem nu fra den rigtige kasse. Han tjekker.
Pastinakker, igen økologiske. Og så videre til desserten.
Vi har abrikossoufflé, brødbudding, -
- julekage, juletræstamme, plumbudding, mincepie, -
- hindbærkroketter, butterdejkager, fondant, -
- chokolademousse, hvid chokolademousse, crème brûlée.
Til sidst et udvalg af søde og salte økologiske kiks.
Økologiske kiks fra... - Highgrove, chef!
Ja. Forbaskede Highgrove.
Godt. Klokken er ti over tre.
Middagen serveres præcis klokken otte.
Hvad sker der med fasanerne?
Hvad sker der med de fasaner, min søn skyder?
Efter jagten gør vi dem i stand og plukker dem.
Alle får et par med hjem.
Der bliver meget tilovers.
Personalet og hundene får lidt.
Resten bliver smidt ud.
Smidt ud...
Fasaner opdrættes til at være bytte. De er kun til for jagten.
Dem, der ikke bliver skudt, bliver kørt over. De er ikke kloge.
Smukke, men ikke kloge.
Har du læst Vogues artikel om mig?
Jeg har sat abrikossoufflé på menuen, din livret. Jeg laver den selv.
Fint.
Må jeg sætte mig?
Jeg har læst om Anne Boleyn.
Jeg kan aldrig hitte rede på dem.
Det var hende, der blev halshugget af Henrik den 8.
Han sagde, hun havde en affære. Men det var nu ham, der havde en.
Jeg tror, jeg så hendes spøgelse.
Alt, hvad du siger til de ansatte, -
- bliver valuta i disse værelser.
Godt. Fremragende.
Så er jeg forberedt til min fremtid som et ansigt på en mønt.
Nej. Det tror du jo ikke selv på.
Sagde Maggie, at jeg er ved at bryde sammen?
Hvem er det nu, Maggie er?
Jeg troede, hun var min ven. Har hun sagt det?
Jeg hører ikke efter. Jeg laver bare mad.
Nogle ting er det bedst ikke at sige højt.
Historier om spøgelser og afhuggede hoveder bliver gentaget her.
Hvis jeg ikke sagde det, ville de læse det i mit ansigt.
De kan se lige igennem mig.
Når de sidder ved disse borde og taler, griner de.
Af alle særhederne og skandalerne.
Men når de taler om dig, griner de ikke.
De behandler dig nænsomt. Og de er venlige.
Og de er bekymrede.
De vil have, at du overlever.
Som den person, du var, da du først kom her for ti år siden.
Har du en pigtrådssaks?
Hvad skal du med en pigtrådssaks?
Skære i pigtråd.
Kom så. Flyv væk.
Før det er for sent.
Hvis du flyver et sted hen, må jeg så anbefale Kensington?
Der vil de ikke skyde dig. Der vil de beundre dine smukke fjer.
"Se de smukke farver," ville de sige. Og alle ville efterligne dine fjer.
Du er heldig, du må have det samme på...
De skal gøre Dem klar til middagen. Klokken er næsten fem.
Middagen er klokken otte.
Påklædersken savner Dem. Kom.
Jeg kommer straks.
Frue, må jeg ...?
For nogle år siden var jeg i Belfast. The Falls Road.
Det var barske tider.
Vi var i en smøge og skulle til at krydse den.
Jeg havde en god ven ved min side, en god ven.
Soldater bliver mere end venner.
For at få vores ben til at holde op med at ryste fortalte han om -
- sin opvækst på en gård i Highlands, og han fortalte om en hest, -
- som ikke kunne tæmmes.
Der var mange sjove historier om den vilde hest, der smed hans brødre af.
Og så sagde han:
"Men så, en smuk morgen ..."
I det øjeblik gik kuglen ind i hans baghoved og kom ud ad næsen.
Han faldt over mod mig. Jeg holdt ham tæt ind til mig.
Det reddede mig fra den næste kugle.
Jeg fandt aldrig ud af, hvad der skete med hesten.
Jeg spurgte mig selv: "Hvem er det, vi soldater dør for?"
Og jeg huskede min soldatered.
Vi sværger alle kronen troskab.
Ikke menneskerne. Men det er eden, man vælger at tro på.
Man tænker ikke på deres mangler eller svagheder, -
- når man står i smøgen i The Falls Road.
Der tænker man kun på eden, og hvad den betyder.
Jeg vil ikke have, at nogen dør for mig.
Og jeg håber, din vens vilde hest aldrig blev tæmmet.
Frue... Jeg er blevet bedt om at sørge for, -
- at De denne gang, modsat ved Deres ankomst, -
- kommer til tiden til middagen.
Det er Hendes Majestæt og Huset Windsor, jeg har aflagt ed for, -
- og jeg taler på deres vegne. Så der er ingen tid til nykker.
Det var Dem, der lagde bogen ved min seng.
Hvilken bog? - Som en advarsel.
Jeg aner virkelig ikke, hvad De taler om.
Der opstod lidt forvirring om, -
- hvilke kjoler De skal have på hvornår.
Ja, De afrapporterede loyalt. Måske har De aflagt en ed?
Gardinerne er blevet fæstnet, frue.
Jeg blev bedt om at sy dem sammen af Hans Kongelige Højhed.
Det forlyder, at der var folk i parken.
De tror, det var fotografer. Vi syntes, det var fornuftigt.
Ja, det er fornuftigt.
Til julemiddagen. - Meget fornuftigt.
Jeg har lagt den ind. De har tabt Dem.
Skal vi prøve den på? Frue. Jeg vil hjælpe Dem.
Hvordan kan De hjælpe mig?
Først troede jeg, den ikke passede. Men det gør den.
Der er endda en smule plads til middagen.
Sådan.
Vil De have den på? - Selvfølgelig.
Der stod jo "middag 1. Juledag" på sedlen. Og det er nu.
Hvad skulle jeg ellers tage på?
Nu skal De gå.
Jeg vil onanere. - Frue.
Det kan De sige til alle, at jeg sagde.
Frue, middagen serveres om 30 minutter.
Ja, jeg kommer.
Mor? Mor?
Mor? Du sagde, vi skulle sige til, hvis du opførte dig dumt.
Mor, nu opfører du dig dumt.
Kom nu. Vi er nødt til at sætte os til bords inden bedste.
Frue? Middagen serveres om ti minutter.
Ja. Vi skal lige...
Mor, slå hjernen fra. Slip tankerne, til middagen er overstået.
For alles skyld.
Kokken har lavet abrikossoufflé kun til ære for mig.
Ikke til dem, til mig.
Du har et minut til at komme i tøjet.
Du kan godt.
Så er det et held, at det kun tager mig et minut.
Og jeg ser altid godt ud.
Så du hende i kirken?
Så hvem, mor?
Jane Seymour, selvfølgelig. - Mor...
Det tager ét minut. - Okay.
Ét minut.
Bare ét minut.
Bare ét minut. - Nej!
Det skal nok gå. - Nej, mor, kom nu.
Frue? Der er snart dessert.
Abrikossouffléen er lavet til mig.
Frue, jeg er blevet bedt om at vente på Dem.
Det er meget venligt af Dem.
Frue?
Diana?
Kom.
Der er krise.
Hold ud. Bekæmp dem. Vær smuk.
Du er dit eget våben. Flå det ikke i tusind stykker.
Godt, men du må blive hos mig.
Du må ikke forlade mig. - Nej.
Bliv hos mig. - Selvfølgelig.
Hvor er hun? - Frue?
Frue, de venter alle sammen.
Frue, kom nu.
Sig til dem, jeg ikke har det godt.
Sig til dem, jeg ikke har det spor godt!
Sig til dem, jeg ikke har det godt.
Sig til dem, jeg ikke har det godt!
Jeg skal bruge et par gummistøvler og en lommelygte.
Tak.
Hvor skal De hen, frue? - Hjem.
Major? Prinsessen af Wales er gået udenfor.
Hun siger, hun vil gå hjem.
Virkelig? Det var dog besynderligt.
Jeg tror, hun mener Park House.
Det er farligt. Trappen og gulvbrædderne er rådne.
Hvis prinsessen vil hjem, kan vi ikke stå i vejen for hende.
Hvis konstablerne rapporterer noget, så bed dem om at lade hende være.
Det er det eneste, hun ønsker. At vi alle lader hende være.
Javel.
Diana! Drenge! Så er der mad!
Diana.
Han gav hende et billede af sig selv.
Et miniaturemaleri.
Hun bar det om halsen.
Det var mage til det, som jeg bar om min hals.
Så jeg rev det af.
Gå.
Løb.
2. JULEDAG
Er du virkelig?
Ja.
De bad mig om at komme tilbage. De vil have mig til at tale med dig.
Hvem er de? - Prinsen af Wales.
Det var pænt af ham. - Han er ikke så slem.
Det er der ingen af dem, der er.
De bad mig foreslå, at du går til lægen.
De siger, at du har skåret dig selv igen.
Hvor ved de det fra?
De ved alt. - Nej.
De ved ikke, at Anne Boleyn reddede mit liv i nat.
Jeg har forestillet mig, hvad man vil skrive om mig om tusind år.
Er man kongelig, beskrives man med færre ord, jo flere år der går.
Vilhelm Erobreren.
Jomfrudronningen Elizabeth. Diana...
Hvis jeg nogensinde bliver dronning, hvad vil jeg så blive kaldt?
Den Sindssyge?
Han sagde, at du havde sagt, at jeg var ved at bryde sammen.
Det gør ikke noget. Men har du sagt det?
Før jeg besvarer det spørgsmål, frue...
Hvis du kan bruge det til noget...
Jeg har aldrig sagt det til dig, og du må nok fyre mig bagefter.
Jeg er faktisk forelsket i dig.
Ja, jeg mener på den måde.
Over hals og hoved.
Så det ord, jeg ville beskrive dig med, ville nok være "chokeret".
Diana Den Chokerede.
Du godeste!
Ja, netop. Hvad siger du til det?
Chok er en vidunderkur.
Og jeg ved godt, at du ikke har de følelser for mig.
Men det gør ikke noget. Jeg er en voksen kvinde.
Jeg ville bare lette stemningen med noget fuldstændig uventet.
Tænk, hvor mange gange jeg har set dig nøgen.
Jeg er overrasket, men kan bestemt... tage det som en voksen.
Nej, du kan ej. Du fniser som et barn, og det elsker jeg.
Skid på lægerne. Du har brug for kærlighed.
Kærlighed, chok og latter.
I pose og sæk.
Er du klar til at gå en tur nu?
En time til jagten går ind.
Fyld venligst jagtkurvene.
Æg, mejeriprodukter, ost er vores venner.
Kød og olier er fjender.
Husk at lægge saltkarrene ved krydderierne på musselinet.
Bare gør dit bedste. - Ja.
Parkér bilen på personaleparkeringen, og læg nøglerne i handskerummet.
Hvad har du tænkt dig at gøre?
Tage min plads blandt fasanerne.
Nej. Helt alvorligt.
Jeg mener det alvorligt.
Det er jo bare for morskabs skyld.
Mænd, ægteskaber, sex.
Elskerinder, utroskab.
Tronfølgere.
Valuta. Det er alt, vi er.
Jeg kan lide rare ting, -
- der er simple og almindelige. Ting, der er virkelige.
Jeg kan lide middelklasseagtige og umoderne ting.
Jeg elsker "Les Misérables" og "Phantom of the Opera".
Jeg elsker fastfood. Jeg har ondt af fasanerne.
Der er intet håb for mig. Ikke i deres verden.
Vi ses i Kensington. Det glæder jeg mig til.
Jeg vil have en fasanfjer i hatten.
Sabotør! Indstil skydningen!
Drenge! Jeg vil tage jer med hjem.
Jeg rører mig ikke ud af flækken, før børnene kommer til mig.
Så må I skyde mig!
Gå bare.
Prøv at hjælpe hende.
Deres Kongelige Højhed, skal jeg...
Mine sønner...
De følger med deres mor.
Alle indstiller skydningen.
Gå så.
Ja! Sådan!
Kom så. Dit snøvl!
Kom nu! - Hvem kommer først?
Kom, mor.
Vent lidt. Drenge.
Kom her.
Op med fødderne.
Hvor meget vejer vi?
111 kilo.
Sådan. Så meget har jeg nydt julen.
Skal bilen køres frem?
Sig det til major Gregory: 111 kilo. Notér det.
Forlader De os, frue?
Ja! Er det ikke frygteligt?
Jo. Vil De have nogle rester med?
Nej. Jeg har lovet dem noget lækkert.
Jeg gik glip af Deres soufflé. Den var alligevel spildt på mig.
Mor, vi skal bruge nøglerne.
Der ligger en seddel.
Det er ikke bare mig, som elsker dig! Maggie
Farvel!
Hvor skal vi hen? - Hjem.
Jeg fryser. - Og jeg er sulten.
Skru op for varmen. Vi får mad.
Hvor skal vi spise? - Et sted.
Ved du hvor? - Stol på mig.
Du må se.
Jeg elsker den her bil.
Jeg elsker den her sang.
Må jeg bede om Deres bestilling?
Tre kylling, tre pommes frites, to colaer og en appelsinvand, tak.
Og hvad er navnet?
Spencer.
.::TWA - Your Source Of Quality!::.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service