Ja, må hon leva
Ja, må hon leva uti...
Åh, hon sover fortfarande.
Då får jag väl äta alla pannkakor själv.
Lurad!
Grattis på födelsedagen, bunny.
Grattis på födelsedagen!
TILL MINNE AV
Mamma?
Mamma. Du bränner dem.
Oj, då!
Varsågod.
Just det. Här. Ta den.
Ser du fram emot ditt kalas?
-Kommer pappa? -Ja.
-Och Denise? -Toby, din pappa, Denise. Alla.
Inte alla.
Inte morfar.
Jag saknar honom.
Ja. Jag också, Bunny.
Två delfiner? Ja. Och jag gillar den blå bäst.
För han kamouflerar sig i vatten och har en egen saccosäck.
Jaha, okej.
Han har bara en kudde och en saccosäck.
WARRENDI ÄLDREBOENDE
Hej då, hjärtat.
-Hur är det på jobbet? -Okej. Det är ett jobb.
-Klar. -Bra.
Okej, jag ska bara placera staven rätt.
Så där.
Letar efter fostersäcken.
Och så embryot och...
Det där, Jordie, är ett litet hjärtslag.
Hoppas inte att du gör det jag tror att du gör.
Åh, Mia.
Kommer Joan?
-Va? -Till mitt kalas. Kommer Joan?
Varför tror du att Joan skulle vara där?
Jag saknar henne.
Är det inte lite svårt att sakna något du aldrig mött?
Jag saknar ofta folk jag aldrig mött.
-Mamma, varför är porten öppen? -Jag vet inte.
Mamma! Titta vad jag hittade!
Hej! Vad söt du är! Jag älskar dig!
Den har säkert rymt från någons trädgård.
Men hon satt här och väntade på mig.
Är det från pappa?
Nej. Han kommer ju i kväll.
-Vem är det från? -Det är till mig.
-Ett till kort om morfar? -Ja.
Hon ska heta Rabbit.
De är här!
Där är födelsedagsbarnet!
-Grattis på födelsedagen! -Hej pappa!
-Det är storm där ute. -Kom in, kom in.
Behöver han något?
Nej, då. Jag hämtade honom från hans pappa. Han ville inte åka.
Var är Denise?
Hon kommer efter jobbet. Hon är snart här.
Jag älskar dig.
Jag får sätta upp lappar.
Hon kan väl få behålla den.
-Hur har du haft det? -Bra.
Jaså?
-Jag såg lådorna. -Va?
Lådorna, i garaget. När jag skulle se till barnen.
Jag hoppas att du berättar om du... mår dåligt.
Maten är klar!
Vi kan väl skära upp tårtan.
Förlåt. Hon är här om två minuter. Ledsen att hon är sen.
-Hur mår ni? Hur är det med Denise? -Jo, bra.
Bra...
Ja. Vi...
-Vadå? -Vi...
försöker bli gravida.
Jag trodde inte att Mia skulle ha några syskon.
Och det var vi överens om.
Du var det.
-Hallå! -Vi är här inne!
-Hej! -Hallå, hallå, hallå. Hej!
-Hej. -Har jag missat nåt?
Förutom middagen, nej, inget...
-Är barnen där nere? -Ja.
Pete berättade just den goda nyheten.
Ja. Jag är överlycklig. Det blir mer jobb, men...
det är toppenlön och jag var liksom färdig...
Nej, nej, att ni försöker skaffa barn.
Mia?
Mia!
-Lugn, jag kommer, älskling! -Mamma!
-Vad hände? -Toby slog mig!
Va? Hur gick det?
-Man slåss inte! -Sarah!
Älskling, får jag se. Kom, får jag se.
Han är tre år. Han förstår inte.
-Din lilla skit! -Nämen, Sarah!
-Nej! Slåss inte! -Sarah!
Förlåt.
Jag tyckte att jag såg en tårta i köket.
Vi kan väl gå och ta lite tårta?
Ja. Visst.
Kom, älskling.
Förlåt.
Han är en liten skit.
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN
I DAG ÄR DET DIN DAG
Stick härifrån.
Ja, i väg. Försvinn.
Stick, då.
Vad är det där?
Jag har gjort den.
Mia, du har päls på kläderna.
-Kan du ta av dig den här? -Sluta.
Jaja... älskar dig, bunny.
Det här är Sandy McLennan från Warrendi äldreboende.
Doktor Gregory, vi vill träffa dig och diskutera din mamma, Joans, situation.
Här hos oss, om det går.
Kan du vara snäll och återkomma för att boka tid? Tack.
Hej. Förlåt.
-Förlåt. -Du får gärna ringa innan.
Ja. Ja, jag satt i bilen, förlåt.
-Var är hon? -Hon är ute och leker med Nyaoga.
Var är Mia?
Hon var här nyss.
Mia?
-Du, har du sett Mia? -Nej.
Du kan alltid berätta för mig om det är någon som retar dig, Mia.
Är det någon som retar dig?
Säkert?
Varför vill du inte säga varför du var ledsen i dag, Bunny?
Älskling?
Jag saknar henne.
Saknar vem?
Min mamma.
Mia. Jag är din mamma. Det vet du.
Jag är ju här.
Menar du Denise?
Okej Mia, hoppa ur. Det är läggdags.
WARRENDI ÄLDREBOENDE
Gissa vem?
Kan du ta av den, snälla?
Vem var det som ringde?
Ingen.
Ett spöke.
Ja, kanske.
Kom. Du har läxor.
Vi ritar stammen på släktträdet här.
-Och alla personer är blad. -Okej.
Du vet morfar?
-Han dog ju. -Ja.
Och vi gick till begravningen.
Var Joan där?
Nej, det var hon inte, Bunny.
-Varför inte? -För att...
Hon bor långt bort.
Vi måste sätta dit kort också. Hur långt bort?
Va, sa du kort?
-Ja. -Kan vi inte bara rita dem?
Jag vill ha kort.
Men då vill jag ha tillbaka dem.
Var är Joan?
-Jag har inga kort på henne. -Varför inte?
Jag har inte sett henne på länge.
-Vi har ingen kontakt. -Varför inte?
Det är bara så det är, Bunny.
Men jag vill ha ett kort på Joan.
Morfar kanske hade nåt, i sina lådor.
Kanske.
Snälla?
Vet du vad? Vi kanske kan leta i morgon.
Men inte i kväll.
PAPPA DIV
Jag har letat efter det.
-Nej! -Det är inte ditt.
-Varför är du uppe? -Det är mitt. Jag har letat efter det.
Det är inte ditt. Gå och lägg dig.
-Det var mörkt och jag kunde inte vakna. -Jag vet, Bunny.
Det var bara en dröm.
Det var bara en mardröm.
Tog du med det här till sängen?
Varför?
Det är jag.
Jag vill inte att du tar sånt som inte är ditt.
Men det är mitt. Det är jag.
-Det är inte du. -Hur vet du att det inte är jag?
För att det togs innan du var född.
Kom igen, kryp ner.
Gå och lägg dig.
Okej, god natt...
Mia, vad...?
Vänta. Älskling.
Har du gjort illa dig?
Har nån i skolan gjort det här?
Mia, är det nån som gör illa dig?
Jag vill träffa Joan.
Joan mår inte bra.
Om hon träffar mig, mår hon nog bättre. Det hade jag gjort.
-Nej, det går inte, Bunny. -Jag vill träffa Joan!
-Du ska sova nu! -Jag vill träffa Joan!
Jag vill träffa Joan!
Varför får jag inte träffa Joan?
Jag vill träffa Joan!
Fan! Herregud! Fan!
Jag såg inte att du körde på nåt.
Är du säker?
-Varför ska du leta efter det? -Det kan vara skadat.
Och?
-Då kanske det lider. -Ska du döda det?
Är du säker att du inte såg något?
Är vi framme?
Är vi det?
Älskling, du blöder näsblod.
Men gud. Vad har hänt? Här.
Okej, kom nu.
Jag uppskattar att du kom. Din mamma pratar om dig.
Du sa att du ville prata om hennes situation.
Ja, Sarah. Din far hoppades ju att
vård här skulle ge Joan en tillfällig fristad.
Pappas önskan för Joan var hans egen. Jag la mig inte i.
Jag förstår det. Och jag beklagar sorgen.
Din far var en snäll man.
Jag måste dessvärre berätta att Joan behöver vård dygnet runt.
Ursäkta, handlar det om högre avgifter?
Det tillkommer kostnader, men...
Ni har min mail. Jag hade inte behövt komma hit.
Jag vet att ni kanske ringde min pappa ofta
men jag har uttryckligen bett om minimal kontakt.
Jag visste inte ens att hon var här förrän pappa var döende.
Jag vet att relationen var kylig.
Men det här handlar inte bara om det praktiska.
Din mor har diagnostiserats med demens.
Jag beklagar.
-Hur illa är det? -Hon glömmer att tvätta sig.
Glömmer att äta.
Hon frågar efter dig, när hon inte är förvirrad.
Det var nytt.
-Roligt att träffa mormor? -Ja.
Bra.
Hon har haft en jobbig morgon.
Joan?
Kommer du ihåg Sarah?
Din dotter.
Hej.
Mia.
Alice?
Alice.
Joan, det är Mia, Sarahs dotter. Mia är ditt barnbarn.
-Jag är här nu. Var inte ledsen. -Jag har saknat dig!
Mycket.
Var har du varit?
Jag älskar dig så mycket.
-Du är bara min. -Joan, lugna dig, snälla.
-Det räcker nu. -Du är bara min!
-Släpp henne. -Rör mig inte!
-Joan, sluta. -Nu räcker det!
-Låt henne vara. -Jag vill inte!
-Kom nu, vi ska gå. -Jag vill inte gå!
-Sluta, Mia, vi går nu. -Jag vill inte gå!
-Nej, släpp nu, snälla! -Jag vill inte gå!
-Du följer med mig! -Jag vill inte gå!
-Lugna dig!
-Lugna dig... -Alice!
-Joan. Såja. -Alice!
-Jag vill inte gå! -Alice!
Nej! Jag vill inte!
-Mia, låt mig sätta på dig bältet! -Sluta! Nej!
Jag vill inte!
-In med benen. -Jag vill stanna hos Joan!
-In med benen! -Jag vill stanna hos Joan!
Mia, sluta!
-Sluta! -Sluta nu!
-Sluta! -Men gud!
-Sluta spraka mig! -Nej, jag vill stanna hos...
Men herregud!
Får jag se! Bunny, får jag se! Förlåt, älskling.
Älskling.
Jag vet att det är svårt att förstå varför mamma är...
Mia. Men... du.
Vänta. Jag vill prata...
Sarah.
Jag sa att ni båda ser ut som sju svåra år.
Ja, det är hemskt. Det var en olycka.
Så klart.
-Hur är det hemma. -Bra.
Ja. Alltså, du vet, svårt...
med tanke på läget, men vi klarar oss.
Hur tror du att Mia hanterar förlusten av sin morfar?
Vad menar du med hanterar?
Sarah, skolan vill gärna hjälpa till...
Det märks att Mia inte har det så lätt just nu.
Ja, jag har oroat mig för om hon blir retad.
Jag tror att det handlar om något helt annat.
Förlåt, vänd på den.
Hon har börjat rita dem på baksidan av läxorna.
Va?
Mia verkar ha svårt att hantera sin oro.
Okej.
Många barn känner oro då och då. Om saker förändras.
Att förlora en närstående är svårt.
Men jag tror att Mia kan behöva extra hjälp.
Har ni någon bra familjeläkare?
Menar du professionell hjälp?
Ja, det kan ju inte skada.
Älskling?
Vill du prata lite om vad som har hänt på sistone?
Du har inte riktigt varit dig själv.
Jag är nog inte mig själv.
Va?
Vad menar du, Mia?
Mia?
Kalla mig inte det.
Jag vill att du kallar mig Alice.
-Men du heter Mia. -Nej.
Alice.
Jag vill gå hem.
Mia!
Mia?
Vår hund förstår ord.
-Det var en smart hund. -Titta.
Just det. Vad fint.
-Bunny, rita inte låneböcker. -Det var inte jag.
Jag blir inte arg men du måste säga sanningen.
-Jag har inte gjort något. -Ljug inte för mig.
Jag ljuger inte.
Jo, det gör du, för du har ritat i låneböckerna.
Nähä.
Jag vet inte vad som har hänt med dig på sistone.
-Jag vill träffa Joan. -Va?
Varför vill du träffa Joan? I går var första gången ni träffades.
Hon säger att jag är hennes.
Du är inte hennes.
Du känner inte ens henne.
Hon är sjuk, Bunny. Hon vet inte vem du är.
Hon vet inte vem jag är, hon vet inte vem någon är.
-Hon vet visst vem jag är. -Nej, det gör hon inte.
-Jag ska hälsa på henne. -Nej, det ska du inte.
Bunny, du ska sova nu.
Du är inte min riktiga mamma.
Jag vill åka hem.
-Hej, Sarah! -Hej...
-Förlåt, hej Denise. Är Pete hemma? -Nej, tyvärr.
Okej, kan du bara hälsa att jag har ringt?
-Ja, är allt okej? -Ja, allt är bra.
Jag vill bara prata med honom.
Ja, självklart...
Du vet att du alltid kan prata med mig.
Visst, tack.
Okej...
Jag är ledsen för det där med Toby. Jag förstår att du blev arg.
Det måste vara svårt nu när din pappa gick bort och...
Pete nämnde att det som hände kan ha väckt
minnen från förr, om din syster.
-Vad menar du? -Ja, jag beklagar.
Jag kan inte föreställa mig hur det måste ha varit.
-Sarah? -Nej, Denise, det kan du inte.
TILL MINNE AV
Pappa.
Duktig flicka.
Duktig...
Duktig flicka.
-Sarah. -Vad fan sa du till henne?
-Va? -Denise. Om det som hände.
-Jag tyckte att hon borde veta det. -För i helvete! Pete!
Hon är socionom. Hon förstår trauman. Familjefrågor.
Hon förstår ingenting.
Det behövs inte. Hon har inget med det att göra.
Okej, okej. Förlåt.
Hur mår Mia?
-Hon mår bra. -Säkert?
De ringde från skolan och sa att de hade pratat med dig.
-Vad har hänt? -Hon ville...
-Hon ville träffa Joan igen. -Ta med henne dit, då.
-Nej. Pete, det... -Det blir bra.
Ta med Mia och visa huset och städa och packa.
-Och stäng det kapitlet. -Nej, Pete...
Låt Mia ha en relation med sin mormor.
Kan människor komma tillbaks?
-Komma tillbaka varifrån? -Från där de hamnar när de dör.
Nej, Bunny.
Morfar sa att han skulle komma tillbaks som en pelikan.
Jaså? Det minns jag inte.
Det var vår lilla hemlis. Han sa att han ville vaka över dig.
Bor Joan här?
Mamma.
Inte nu längre.
Nä, här bodde jag när jag var liten.
Det är öppet!
Hur fick du upp den?
Under blomkrukan.
Okej, men...
Okej. Vänta, Mia!
Vänta.
Du, vänta.
Kolla! Här inne ska jag sova!
Va?
Nej, Mia! Nej, vänta!
Titta, det är jag.
-Nej, det är inte du. -Jo, det är jag.
Nej, sluta. Kom nu. Jag vill inte vara här.
Varför inte?
-Det är bara så. Kom nu. -Men jag vill vara kvar.
-Nej, ut. Nu. -Det är mitt rum.
Mia, ut.
-Kom nu. Följ med. Jag vill inte... -Nej!
-Jag vill inte vara här inne! -Nej!
Följ med nu!
Du är en elak människa.
Vad ritar du?
Den är till Joan.
Jaså?
Får jag se?
Kan du rita en till mig sen?
Okej.
Så du bodde här?
Ja. Innan morfar och jag flyttade till stan.
Varför flyttade ni?
Jag vill inte...
Jag vill inte prata om det.
Varför inte?
För att det gör mig ledsen.
Varför?
Jag inte vill prata om det, Mia.
Jag heter Alice.
Mia.
Du måste berätta om någon har sagt något till dig.
Denise kanske, eller din pappa.
Om vadå?
Om någon har berättat något för dig om Alice.
Jag är Alice.
Snälla. Mia, det här är ingen lek.
Du måste berätta om någon har sagt något som de inte borde ha sagt.
Ingen berättar något för mig!
Okej.
Jag hade en syster.
Hon hette Alice.
Var är hon?
Hon försvann.
För länge sedan.
Och hon var bara sju år.
Jag är tillbaks. Jag är din syster.
Jag är sju år.
-Mia. -Alice.
Sluta!
-Jag är Alice. -Mia, sluta.
Jag kom tillbaks. Jag är Alice.
-Sluta, Mia. Det är inte roligt. -Jag är Alice, jag är Alice, jag är Alice!
Mia!
Jag vet att du inte förstår, men mamma blir ledsen när...
Bunny?
Älskling.
Jag hämtar en näsduk.
Ser du fram emot att träffa din mormor?
-Ja. -Vad bra.
Här är det. Första till höger.
-Mia! -Jag väntar här om det är något.
Mormor, vi är här igen!
Sarah.
När vi var här senast så kände du inte igen mig.
Mia?
Tack för att du tog hit henne.
-Mår ni bra? -Ja, det är okej.
Din far?
-Han är död. Han dog. -Ja, det visste jag.
Kommer du ihåg mig?
Jag har längtat väldigt länge efter att få träffa dig.
Albert har berättat om dig. Lilla Mia.
Nej. Alice.
-Mia. -Du kallade mig Alice.
-Sluta. -Jag förstår inte.
-Jag heter Alice. Du sa det! -Vi ska gå nu.
-Varför kommer du inte ihåg mig? -Kom nu.
Jag hatar dig!
Mia!
Det är väldigt långt ner.
Jag vill visa dig något.
TILL MINNE AV ALICE JOAN GREGORY
FÖRSVUNNEN SEDAN 1 JULI 1996 ALLTID ÄLSKAD, ALDRIG GLÖMD
Kom nu.
Kan du berätta om henne?
Hon var väldigt vacker.
Hon hade mörkt hår, och fräknar.
Som jag?
-Ja. Som du. -Hur var hon?
Vi var olika.
Och vi bråkade ofta.
Systrar bråkar ofta.
Hon tyckte om djur.
Hon hittade djur och tog hem dem och skötte om dem.
Vadå för djur? Kaniner?
Nej, hundar. Och...
en gång hittade hon en fågel.
Och pappa brukade fånga vildkaniner.
De var skadedjur.
Jag hjälpte honom med fällorna men det gillade hon inte.
Tyckte hon om att leka?
Ja?
Kull?
Kurragömma?
Nej.
Jag gillar inte kurragömma. Du letar aldrig efter mig.
-Mia. -Du tycker inte om mig.
Jag får bara gömma och gömma mig.
-Mia. -Jag får gömma mig hela dagen!
Du vill inte hitta mig. Du låser in mig!
-Sluta, Mia. -Jag hatar dig!
Mia.
Mia!
Mia?
Mia.
-Försvinn! -Mia!
Hej, det är Pete. Jag kan inte svara nu så lämna ett meddelande.
Hej, Pete.
Jag vet inte om du eller Denise har sagt något till Mia
men hon vet vem Alice är.
Och av nån jävla anledning, låtsas hon att hon är Alice.
Så du kan väl ringa mig...
Jag mår...
Jag mår inte bra, Pete.
Gissa vem?
Vad har du på dig?
Den är min.
Gå och lägg dig.
Gissa vem?
Jag vill sälja huset.
Sarah.
Jag betalar för dig. Det här boendet. Du kan bo här.
-Jag behöver inte... -Pappa bad mig innan han dog.
Jag vet att...
ni hade kontakt, men jag visste inte...
Jag visste inte om det här.
Du behöver inte sälja huset.
Jag ska återvända dit, när jag flyttar härifrån.
Det kom din far och jag överens om.
Du kan inte flytta tillbaka.
Men det är hennes hem.
Hon kommer inte tillbaka.
Aldrig.
Vad tror du kommer att hända, att hon ska komma in genom dörren en dag?
Du har slösat bort ditt liv med att vänta.
Du är en otäck liten flicka.
Jag vill inte ha dig här! Jag tål inte att se dig.
Jag borde inte ha lämnat henne med dig.
-Hon är inte trygg hos dig. -Släpp!
-Hon är inte... -Låt mig vara!
Mia?
Älskling?
Fan.
Mia!
Älskling!
Mia?
Älskling?
Mia?
Mia!
Där är du.
Gör aldrig, någonsin om det där, är det förstått?
-Jag vaknade och du var inte här. -Det kvittar.
Tänk om något hade hänt dig?
-Och har du hängt tillbaka bilderna? -Nej.
-Var du i skjulet? -Jag har inte gjort något.
Joan kommer inte tillbaka hit, så vi måste packa ner allt.
Nej!
Du måste packa din saker. Vi åker hem i morgon.
Det här är mitt hem.
Jag måste ta en dusch. Stanna inomhus.
Förlåt, Bunny.
Det var inte meningen att skrika.
Sarah!
Mia.
Mia?
Mia! Vad har hänt?
Mia, ta det lugnt, älskling.
Lugn, lugn, lugn. Du drömde en mardröm.
Ingen fara. Det är en mardröm. Älskling, det är bara en mardröm.
Ingen fara.
Vad är det här?
Nej... Va?
-Nej! -Men du är skadad.
-Va? -Får jag se.
-Va?
Men får jag se. Jag ska bara...
-Vad? -Du är skadad.
Sluta!
Sitt still. Jag måste bara in här!
-Jag måste se var såret är... -Sluta, snälla!
-Jag måste... -Mamma! Det gör ont!
-Sluta! -Mia! Jag ska bara...
Va?
Mia, förlåt...
Du låste in mig!
Alice!
Alice! Nej!
Alice!
Alice, förlåt!
Alice!
Herregud!
Alice!
Släpp in mig, Alice! Öppna dörren! Släpp in mig!
Snälla, släpp in mig, Alice!
Sarah!
Alice? Nej!
Sarah!
Men gud, varför har du inte svarat i telefon?
-Vad fan är det som pågår? Var är Mia? -Hon är...
-Mia! -Hon är där inne.
Var? Här?
Mia?
Mia!
Jag skulle...
-Mia! -Mia?
-Mia! -Mia!
Mia!
-Mia! -Mia!
-Det är pappa, Bunny! -Älskling!
Mia!
Mia?
Mia!
Sarah!
Mia!
-Sarah! -Alice!
Alice! Nej!
Herregud!
Mia!
Bunny! Bunny, kom.
Hittade du henne?
Ja.
Alice.
Alice är...
Alice är död.
Nej. Det är hon inte.
Jag tror inte att hon är död.
Ursäkta. Du får inte vara här inne.
Oj, förlåt...
-Hur är det? -Bra. Ja. Förlåt.
Förlåt för det jag gjorde mot dig.
Vad gjorde du?
Jag skadade dig.
Och mer?
Jag sa till mamma att du hade rymt.
Varför?
För att jag...
För att jag inte ville berätta sanningen.
Du är ett monster.
Jag är ett monster.
Mia?
Översättning: Anna Holknekt