Jeg ordna bord til oss på Mowgli etter kampen i morgen.
Så flott.
-Morn. Står til? Hva kan jeg hjelpe med? -Hei.
Jeg leter etter en kaps.
One size. Den vil kle deg kjempebra.
OK. Jeg trenger to, så hvor mye blir det?
Din til spesialpris. 30 pund. Takk.
-Ha en fin dag. -I like måte.
Er vi frekke mot onkelen din hvis han venter på å slippe oss inn på Anfield?
Nei da. Han er der i kveld uansett. Han er jo der omtrent døgnet rundt, så…
OK. Stikk av gårde, da.
-Hei vennen, hva skal det være? -Hallo.
En pint med øl, er du snill.
-Har du kommet for å se kampen i morgen? -Å ja.
Hvor er du fra?
-Jeg er fra Norge. -Norge?
-Jeg har vært i Norge. -Har du?
Ja. Veges… Ve… Va… Vu…
-Vegesbeg? -Mener du Vågsbygd?
-Nettopp. -Virkelig? Ingen drar jo dit.
Hvordan ble du Liverpool-supporter?
En lang historie, men mamma og pappa møttes faktisk her, og så…
Og pappa kjøpte en tur til meg og ungene for…
For å se kampen. Men så gikk han bort før vi dro, så…
Det var trist å høre, vennen.
-Hva heter du? -Pernille.
-Men alle kaller meg Pørni. -Pørni.
Hørte du det, Kenny? Pørni. Norsk Liverpool-supporter.
Pørni. Alt kommer til å ordne seg.
Og husk at du aldri vandrer alene. Kos deg på kampen.
Takk, Mr. Dalglish. Mr. Sir.
-Sir. Takk, sir. -Takk.
Takk, sir.
Skal det være noe mer, Pørni?
Nei. Jeg trenger ikke noe mer. Noensinne.
DU VANDRER ALDRI ALENE
Tekst: Fredrik Island Gustavsen