-Hej. -Promijenio sam planove.
Bilo mi je žao zbog djevojaka što nisam odmah došao.
Išao sam trajektom. Zato sam uranio.
Cijena letova je nevjerojatna. Moja sućut.
Hvala.
-Kako si? -Teško mi je.
Razgovarao sam s curama dan poslije.
Jadna ti.
Trebao sam biti ondje kad se to dogodilo.
Bili smo pozvani.
Ali Iben je željela da u petak odem s njom kod liječnika.
Pomalo je i ljubomorna, budući da smo tako bliski.
Jesu li djevojke kod kuće?
Nisu. Ostale su doma par dana,
ali željele su se vratiti normalnom životu.
Da bacim uvenulo cvijeće i zamijenim ga ovim?
Da.
Zamijenio sam crijevo, možeš se baciti na pranje.
Zdravo, Finne.
A, da, upoznali ste se.
-Da. -Svakako.
Opa. Shvaćam. Tuga i radost idu ruku pod ruku.
Ne.
Bjørnar mi je pomogao s perilicom za rublje…
Uređaji moraju funkcionirati i kad izgubiš roditelja, pa…
To je život.
Stavit ću cvijeće u vodu. Daj ga meni.
Nije lako znati što reći u ovakvim okolnostima…
Doista sam imao visoko mišljenje o Oleu.
Bio je tako iskren.
Ali on mene nije baš volio. Jasno je to pokazivao.
Da stavim kuhati kavu?
Ne, ne moraš ništa zbog mene.
Otići ću kod Geira sa svojom prtljagom.
Ne želim smetati.
Ostat ću u Oslu koliko god trebaš, Pørni.
Ili koliko god cure trebaju.
Hvala.
Samo se moram vratiti u Kopenhagen do 17.
Tada… Imamo toliko sastanaka sa…
Dolazi književni agent iz Amerike, pa…
Ibenina kći ima rođendan, pa imamo puno…
Ali doći ću na sprovod.
Hvala ti.
-Javi se. -Da, bok.
PERNILLE
A da prilikom iznošenja lijesa svira „You'll Never Walk Alone”?
Možemo li imati živu glazbu?
Jednom sam bila na sprovodu na kojem pokojnik nije želio govore.
Samo je želio glazbu. No tehnika je zakazala.
Bilo je baš bolno.
-Nije se čula glazba? -Ne.
Preskakala je.
U svojoj sam kutiji pronašao poruku da postoji i kutija za tebe.
Stoga…
Nisam njuškao. Samo sam otvorio poklopac.
-Tu je MacBook. -Od tate?
Uvijek je govorio da imam prastare Appleove uređaje.
To smo ja i Anne.
Sigurno mamin nakit.
„Draga moja kćeri.
Ako čitaš ovo, sigurno si tužna.”
Oprosti.
Oprosti? Hej…
„…sigurno si tužna.
Ne budi tužna.
Nemoj se predavati tugovanju.
Ovo je doista važno.
Zamijeni svoj stari MacBook ovim,
ali pogledaj prije videa koje sam snimio.”
-Želiš ih sama pogledati? -Ne, i ti moraš sa mnom.
Draga moja djevojčice.
Prije par godina gledao sam sa Stephenom jedan film strave.
Jedna je gospođa snimila video
jer se bojala da će otegnuti papke.
Čini mi se da je to dobra ideja za slučaj da se nešto dogodi.
Dakle… Napisao sam bilješke. Da.
Ne znam kako će proći naš zadnji razgovor,
pa ti želim ovo reći ovdje i sada.
Volim te.
Mislim da si čudesna.
Većinu stvari već smo rekli jedno drugome,
ali… još si moja djevojčica.
Znam da si mislila drukčije.
Mislila si da mi je Anne miljenica.
-I bila je. -Da, bila je.
Ali samo zato što me više trebala.
Nikad nisam bio zabrinut za tebe. Bila si tako snažna.
Ali i snažni ljudi trebaju ljude.
Kreni u svijet i nađi ih. One koji ti čine dobro.
I pobrini se za Stephena u moje ime.
To je to. Dosta je sladunjavosti.
Da vidimo. Imam i par želja vezanih uz sprovod.
Prvo: želim punu crkvu. Bez ijednog slobodnog mjesta.
Drugo: moja sestra Elisabeth i ja obećali smo si
da će onaj tko poživi duže pjevati na sprovodu onog drugog.
I to pjesmu koja će se jako svidjeti mnogima.
Barem se nama sviđala dok smo bili mali.
Jakna mu je od mesnih okruglica Od okruglica, od okruglica
Jakna mu je od mesnih okruglica A zove se Åkken Bom
Svira na kutljači Na kutljači, na kutljači…
Djed želi ovu pjesmu?
Daj mi snage…
S novim stihovima koje će napisati Elisabeth
jer im je ta pjesma puno značila kad su bili mali…
Ali želim lijepu glazbu na sprovodu,
čak i ako im je to bila osobito važna pjesma.
Ne želim ništa nenamjerno smiješno.
-Zdravo! -Bok.
Nisi trebala spavati kod tate?
Jesam, ali kod Geira nije baš nešto.
Željele smo biti s tobom.
I dalje idemo u Liverpool, zar ne?
Peter pita. Sve je već organizirao.
Ne zna treba li otkazati.
Nisam sigurna. Trebalo je to biti djedovo putovanje.
S nama, naravno. Neće li biti tužno ići bez njega?
Ili lijepo.
Moglo bi biti lijepo.
Za mjesec dana sve će biti drukčije.
Djed bi se naljutio da ne odemo.
Platio je putovanje 83 700 kruna.
Tako je precizno rekao cijenu?
Da, hvalio se koliko je puno platio.
Da. Moram razmisliti o tome.
Odradimo prvo sprovod.
Hoćete čuti pjesmu koju djed želi za sprovod?
Da.
Jakna mu je od mesnih okruglica Od okruglica, od okruglica
Šališ se? Skrenuo je potkraj života?
Zove se Åkken Bom
Svira na kutljači Na kutljači, na kutljači…
Zdravo.
-Bok. -Zdravo, Pørni.
Moja sućut. Jako mi je žao.
-Hvala. -Moja sućut.
Hvala na cvijeću.
Oraspoložilo me. Bok.
Nećeš valjda već raditi?
Ne. Samo se želim baviti nečime što nisu tatini dokumenti…
Već si došla?
Na bolovanju si. Ne smiješ biti ovdje.
Ne radiš valjda?
Inače, moja sućut zbog tate.
Bože. Oprosti. Trebala sam to prvo reći.
Da, u redu je. Ne, ne radim. Samo sam u posjetu.
-Odlično. -Pernille?
Imaš trenutak?
-Da. -Da.
-U redu je. Hvala, Solveig. -Da.
Sada znaš. Tebi sam prvoj rekao.
-A svi su tako sretni. -Da.
Drago mi je što sam uspio riješiti početne probleme.
No, ne dobivaš poslovne ponude svaki dan.
Budući da me zanima politika,
mislim da je Bufdir idealno mjesto za mene.
Ne mogu te više zvati Bjørnar iz općine.
Sad ćeš biti Bjørnar iz okružnih vlasti. Čestitam.
Da, trebaš promijeniti ime u mobitelu.
No zvat ću te ako mi se pokvari perilica.
To je u redu.
I možemo se družiti.
Da, trebali bismo.
Smiješ voziti ako si na bolovanju?
Volim razvoziti ljude.
Ne zaboravi se brinuti i za sebe.
Je li otac bio napušen kad ste zadnji put bili ovdje?
Da, tako je.
Ali već nekoliko tjedana daje negativne uzorke urina.
Za boga miloga!
Morate se najaviti!
Idemo se unutra odjenuti.
ČUJEM DA SI VOZILA MADJIDA I ERONA. NE RADIŠ VALJDA?
SAMO SE DRUŽIM S KOLEGAMA. NE RADIM!
Jarle! Marthe!
Jarle! Marthe! Hej.
Danas dolazite u posjet?
Madjid razgovara s tatom,
pa možda nemojte odmah ulaziti.
Pokažite mi kućicu na drvetu
koju vam je napravio tata.
-Ondje imamo tajni klub. -Stvarno?
Možete poći s nama, ali ne smijete nikome reći.
Neću. Jezik za zube! Gdje je?
Dođite ovamo.
ZA MADJIDA - KLINCI SU DOŠLI KUĆI. IGRAMO SE U KUĆICI NA DRVETU.
Homelander nije loš tip.
Ryan je i dobar i loš.
Ryan je Homelanderov sin, zar ne?
Da, Homelander mu je tata.
Marthe! Jarle!
Siđite.
Popričat ćemo s Madjidom i Eronom.
-Evo, stižemo. -Da.
Dobro.
Vrlo si aktivna na bolovanju.
Sretan sam što sam imao dvije divne kćeri
koje sam volio više od samoga života.
Jednu od njih sam izgubio,
ali odlučio sam biti sretan zbog onoga što imam.
Troje predivne unučadi.
Leo, Hanna i Sigrid.
Hvala vam na njima.
Finne, pobrini se za svoje djevojčice. Trebaju te.
A u tebi, Charlie, dobio sam divnog zeta.
A „u jeseni života”, kako kažu, upoznao sam tebe, Stephene.
Ja…
Volim te.
Posljednjih dana shvatio sam…
da je, kad vas voli netko poput Baldwina
gotovo pune tri godine,
to dovoljno ljubavi
za cijeli život.
Naučio si nas da,
dokle god smo živi, nikad nije prekasno.
Vrlo si kasno objavio da si gej.
A kad si to odlučio objaviti, učinio si to
jasno i glasno… s trubama i bubnjevima.
Kao i sve drugo što si radio.
Nisi bio tihi tip.
Bio si srdačan.
I duhovit.
Ili „bockav”, kako ja to kažem.
A bio si i…
Bio si pun ljubavi.
Prema obitelji.
Siguran sam da me negdje čeka svjetlo.
Ali sada ga je vrlo teško vidjeti.
Dragi Ole Johane.
Brate moj.
Na Mjesecu je živio malen čovjek
Malen čovjek, malen čovjek
Na Mjesecu je živio malen čovjek
Zvao se Ole Johan
Svira na kutljači
Na kutljači, na kutljači
Svira na kutljači
Zvao se Ole Johan
Kasno je dobio vozačku dozvolu
Ali dobio ju je i vozio
I glava mu je bila u obliku Mjeseca
Sad se vratio kući
I svira na kutljači
Na kutljači, na kutljači
I svira na kutljači
Sad se vratio kući
Hvala.
Spremna za posao?
Još nikad nisam uzela ovoliko slobodnog.
Nađe vrag posla za dokone ruke.
Kratki izlet u Liverpool i opet ću biti spremna za nasilje.
Da.
Drago mi je što si uzela vrijeme za sebe.
Pametna odluka.
Nema potrebe žuriti kad se dogodi ovako nešto.
I dalje govoriš o poslu?
Da. A možda i o nama, uglavnom.
Dobro je što ne žurimo.
Ne pravimo istu pogrešku kao i prošli put.
Idemo polako.
I ti možeš ići polako, zar ne?
Moram se vratiti.
Provedi se na putu.
-Hvala. -Zabavi se.
Hvala.
I…
Kupi mi kapu Liverpoola ako je nađeš.
Dogovoreno.
Zakasnit ćeš na autobus.
Ne. Otići ću na idući.
Ne sviđa mi se što djed nije našao nekoga da se brine za grob.
A ni ti. Ipak ti je to mama.
U Liverpoolu sigurno postoji služba za groblje.
Radio je to godinama, ali…
Slažem se. Možda da zamolimo Petera.
Rezervirao sam nam stol u Mowgliju nakon utakmice.
Super.
-'Jutro. Kako ste? -Pozdrav.
Izvolite?
Tražim kape.
Jedna veličina za sve. Odlično će vam stajati.
Dobro. Trebat ću dvije kape. Koliko će me to stajati?
Za vas, posebna cijena. Trideset funti.
Hvala.
-Ugodan dan. -I vama.
Frend koji studira u Liverpoolu
pita možemo li mu pomoći premjestiti kauč.
Možemo li odgoditi dolazak na stadion do 19 h?
Molim? Kauč i frend? Zar nije ovo obiteljski izlet?
Da, ali neraspoložen je, a želi upoznati Petera.
Nije li to nepristojno prema ujaku koji nas čeka na Anfieldu?
Ne, u redu je. Ionako je ondje večeras.
Ondje je od jutra do mraka, pa…
Dobro. Nosite se, onda.
Da idemo u djedov omiljeni pub?
Da…
Možda da Leo i ja odemo u onu vintage trgovinu?
Nećemo imati vremena za kupovinu prije utakmice.
Istina. Može. Zabavite se.
Nađemo se na stepenicama ispred Anfielda u 19 h. Nemoj kasniti.
Ja nikad ne kasnim.
Ne zaboravi, volimo te.
-Pozdrav. -Zdravo.
Izvoli?
Kriglu piva, molim.
-Došla si zbog sutrašnje utakmice? -Da.
Odakle si?
-Iz Norveške. -Norveške?
-Bila sam u Norveškoj. -Da?
Da. Veges… Ve… Va… Vu…
-Vegesbeg? -Misliš Vågsbygd?
-To je to. -Stvarno? Nitko ne ide onamo.
Kako to da navijaš za Liverpool?
Duga priča, ali mama i tata upoznali su se ovdje i onda…
Otac je platio putovanje za mene i klince
da pogledamo utakmicu.
Ali preminuo je malo prije polaska, pa…
Žao mi je.
-Kako se zoveš? -Pernille.
-Ali svi me zovu Pørni. -Pørni.
Čuješ, Kenny? Pørni, navijačica Liverpoola iz Norveške.
Pørni. Sve će biti u redu.
I ne zaboravi, nikada nećeš hodati sama.
Uživaj u utakmici.
Hvala, g. Dalglishe. Gospodine… Sir.
-Sir. Hvala, sir. -Hvala vama.
Hvala, sir.
Pørni, želiš još nešto?
Ne. Ne trebam ništa više. Nikada.
NIKAD NEĆEŠ HODATI SAM NOGOMETNI KLUB LIVERPOOL
-Hej! Kako si? -Hej.
Ja bih to tebe trebao pitati.
Jesi li dobro? Provodiš se u Liverpoolu?
O, da. Jutros smo bili u muzeju Titanica. Vikali smo:
„Vjeruješ li mi?” Oduševili su se.
Da. A ti? Jesi li dobro?
Da. Bila sam na majčinom grobu…
Slučajno sam u pubu naletjela na Kennyja Dalglisha.
Šališ se!
-Ne. -Bože! Mrak!
Znam, bilo je… Bože, kakav čovjek.
Iskreno, osjećam se pomalo kao luzerica.
Sjedim uz natpis „nikad nećeš hodati sam”,
čekam djecu, koja puno kasne.
Imam dojam da je možda previše „hodati” i mrvicu previše „sam”.
Sjediš na stepenicama ispred Anfielda,
slijeva od Shanklyja, i sažalijevaš se?
Našao si mi lokaciju na Snapchatu?
Okreni se.
Isuse Kriste!
-Ovdje si? -Da, izgleda da jesam.
Kupio sam kartu i dogovorio se s Hannom
da ću te iznenaditi.
Nisam bio siguran hoće li klinci uspjeti lagati, ali…
Izgledaš iznenađeno.
Hej!
-Hej. -Hej.
Reci mi, jesi li snimila selfie s „kraljem” Kennyjem?
Ne, toliko sam se zbunila da sam mu rekla „gospodine”, a on je „sir”.
Molim… Što? Skovao si zavjeru…
-Zbunio si me. -Vidim.
Moram učiniti taj korak.
Pernille… Middelthon.
Znam biti budala.
Ali to što znam da mogu biti budala olakotna je okolnost.
Razlog zašto stojim ovdje, ispred Anfielda,
pored stepenica, u dogovoru s tvojom djecom,
jest to što te volim.
Želim ovo bez obzira na sve. Zato sam ovdje.
Pernille…
Hoćeš li se udati za mene?
Ako si doista mislila ono što si rekla dok si vježbala govor za Ole Johana.
Naravno da sam mislila.
Mislila sam da ne želiš žuriti.
Da, no kao što mi je jednom rekla žena pametnija od mene:
„Može se ići i presporo.”
Dakle, što kažeš?
Sa mnom nikad nećeš hodati sama.
-Naravno da pristajem. -Da?
Volimo te!
Dobili ste Ole Johana Baldwina Middelthona,
umirovljenika i ljubitelja prirode.
Više nisam obiteljski liječnik, ali nazvat ću vas
ako ste mi bili među omiljenim pacijentima.
Za hitne slučajeve, nazovite hitnu pomoć. Pozdrav.
Bok, tata. Želim ti zahvaliti na putovanju.
Bilo je čudesno biti na Anfieldu i…
-Hej. -Hej, ti.
Zvala si Anne? Ne želim te smetati.
-Ne, nazvala sam tatu. -O, shvaćam.
Večera je spremna.
-Ali nazovi prvo tatu. -Ne.
Idem s tobom.
Neću više upadati u garažu.
U redu je.
-Samo sam htjela reći tati. -Da ćemo se vjenčati?
Ne. Da sam upoznala Kennyja Dalglisha.
I trebaš.
-Hajde, nazovi tatu. -Stvarno to misliš?
Naravno. Pobrinut ću se da ti se večera ne ohladi.
Hvala.
Prijevod titlova: Vedran Pavlić