- Szia! - Szabaddá tettem magam.
Bocs, hogy nem jöttem azonnal a lányok mellett lenni.
Komppal jöttem. Ezért értem ide korábban.
A repülőjegyek nagyon elszálltak. Részvétem!
Köszönöm.
- Hogy vagy? - Nehezen viselem.
Felhívtam a lányokat Ole halálának másnapján.
Szegénykém!
Ott kellett volna lennem, mikor történt.
Még meg is hívtatok minket.
De Iben azt akarta, hogy pénteken kísérjem el az orvoshoz.
Kicsit féltékeny is, hogy ennyire közel állunk egymáshoz.
A… A lányok itthon vannak?
Nem, pár napig itthon voltak,
de nem akartak tovább kimaradni a suliból.
Mit szólsz, ha kidobom a hervadtakat, és kicserélem erre?
Nyugodtan.
Kicseréltem a tömlőt, most már moshatsz.
Helló, Finn!
Ja, már találkoztatok.
- Igen. - Igen. Persze.
Nahát! Lám, lám! A bánat és az öröm kéz a kézben jár.
Nem.
Bjørnar csak megjavította a mosógépet, mert…
Mosni akkor is kell, ha elveszítünk egy szülőt, szóval…
Ilyen az élet.
Majd én… vázába teszem. Add ide nyugodtan!
Nem könnyű bármit is mondani ilyen körülmények között, de…
Nagyon nagyra tartottam Olét.
Annyira… őszinte volt.
Ole… nem nagyon kedvelt engem. Ezt világosan tudtomra adta.
Főzzek egy kávét?
Nem kell. Miattam ne fáradj!
Gondoltam… beköszönök, és át is cuccolok Geirhez.
Hogy ne zavarjak.
Oslóban maradok, amíg szükséged van rá.
Vagy amíg a lányoknak szükségük van rá.
Köszönöm.
Csak 17-ére Koppenhágában kell lennem.
Mert akkor… Egy találkozónk lesz a…
Egy irodalmi ügynök jön a tengerentúlról, szóval…
Meg… Iben lányának szülinapja lesz, és egy csomó…
De ott leszek a temetésen.
Köszönöm.
- Majd jelentkezem. - Jó, szia!
PERNILLE
Mi lenne, ha a „You'll Never Walk Alone” szólna, amikor visszük a koporsót?
De nem lehetne élőzene?
Egyszer voltam egy temetésen, ahol az elhunyt nem akart beszédet.
Csak zenét. De a lejátszó bekrepált.
Úgyhogy… eléggé kínos volt.
- Nem játszotta le a zenét? - Nem.
Nem, elakadt.
Volt a dobozomban egy cetli, hogy neked is összekészített egy dobozt.
Mégpedig…
Nem kutakodtam. Csak a fedelét nyitottam ki.
- Van benne egy MacBook. - Apától?
Mindig is mondta, hogy az Apple cuccaim őskövületek.
Ezek mi vagyunk Annével.
Ezek biztos anya ékszerei.
„Drága lányom!
Ha ezt olvasod, akkor gyászolsz.”
Bocsánat!
Ugyan!
Szóval „…gyászolsz.
Ne szomorkodj!
Ne szopogasd a bánat nyalókáját!
Ez nagyon fontos.
Cseréld le a régi MacBookodat erre!
Felvettem rá néhány videót, amiket szeretném, ha megnéznél.”
- Egyedül akarod megnézni őket? - Nem, nézzük együtt!
Drága lányom!
Pár évvel ezelőtt megnéztem Stephennel egy horrorfilmet.
Volt egy nő, aki felvett egy videóüzenetet,
mert attól félt, hogy feldobja a talpát.
Gondoltam, jó ötlet arra az esetre, ha valami történne velem.
Szóval… írtam jegyzeteket. Igen.
Nem tudom, az utolsó beszélgetésünkre hogy és mint kerül sor,
úgyhogy elmondom itt és most.
Szeretlek.
Egyszerűen csodálatos vagy.
Mi ketten megbeszéltünk mindent,
de… te vagy az én kislányom.
Igen, tudom, mit hittél.
Azt hitted, Anne a kedvencem.
- És így is volt. - Igen, ő volt.
De… azért, mert neki volt rám a legnagyobb szüksége.
Miattad sosem aggódtam. Olyan erős voltál.
De az erőseknek is kellenek társak.
Keresd meg ezeket az embereket! Azokat, akik támogatnak.
És vigyázz Stephenre helyettem!
Ennyi. Befejeztem a nyálas ömlengést.
Lássuk csak! Van néhány kérésem a temetést illetően.
Egy: Legyenek ott sokan! Legyen zsúfolásig tele a templom!
Kettő: Elisabeth nővéremmel ígéretet tettünk egymásnak,
hogy amelyikünk tovább él, énekelni fog a másik temetésén.
Ez egy olyan dal, amit mindenki nagyon fog szeretni.
Mi legalábbis szerettük kis korunkban.
A kabátkának anyaga húsgombóc Húsgombóc, húsgombóc
A kabátkának anyaga húsgombóc A fiú neve Åkken Bom
A hangszere egy fakanál Egy fakanál, egy fakanál…
Nagyapa ezt a dalt akarta?
Adj erőt, Istenem!
Másik szöveggel, amit Elisabeth ír,
mert különleges volt számukra kis korukban, de…
Szép dalokat akarok a temetésen,
még ha ez a dal különleges is volt számukra.
Nem akarom, hogy valami röhejessel elrontsuk.
- Hahó! - Szia!
Nem apánál akartál aludni?
Igen, de nem volt olyan jó Geiréknél.
Veled akartunk lenni.
A liverpooli utazás azért még áll, ugye?
Peter kérdezi, mert annyit készült rá,
és tudni szeretné, hogy lemondja-e.
Nem tudom. Ez nagyapa utazása lett volna.
Velünk, természetesen, de nem lenne szomorú nélküle menni?
Lehetne szép is.
Érezzük jól magunkat!
Egy hónap múlva lesz. Addigra enyhül a hiánya.
Nagyapa haragudna, hogyha nem mennénk.
Úgy 83 700 koronát fizetett az útért.
Ennyire pontosan megmondta az árát?
Folyton hencegett, hogy mennyibe fájt neki.
Értem. Át kell gondolnom.
Először legyen meg a temetés!
Megmutassam, milyen dalt akar a temetésén?
Igen.
A kabátkának anyaga húsgombóc Húsgombóc, húsgombóc
Most viccelsz? A végére megzakkant?
A fiú neve Åkken Bom
A hangszere egy fakanál Egy fakanál, egy fakanál…
Helló!
- Szia! - Szia, Pørni!
Részvétem! Szomorúan hallottam a hírt.
- Köszönöm. - Részvétem!
Köszönöm a virágokat.
Nagyon örültem neki. Szia!
Ugye nem dolgozni jöttél?
Nem, csak apa iratain kívül mással is akartam foglalkozni…
Te… Te itt vagy?
Betegszabadságot vettél ki. Nem lehetsz itt.
Nem fogsz dolgozni, ugye?
Amúgy részvétem édesapád miatt.
Te jó ég! Bocsánat! Ezzel kellett volna kezdenem.
Semmi gond. Nem dolgozni jöttem. Csak benéztem.
- Ja, jó. - Pernille?
Van egy perced?
- Menj csak! - Igen.
- Köszönöm, Solveig. - Aha.
Most már tudod. Neked mondtam el először.
- Mindenki olyan boldog most. - Igen.
Örülök, hogy sikerült kiküszöbölni az elején felmerült nehézségeket.
De nem mindennap kap az ember ilyen ajánlatot.
És érdekel a politika,
szóval úgy gondolom, a Bufdirnél karriert csinálhatok.
Többé nem hívhatlak Bjørnar ügyésznek.
Björnar megyei kormányzó leszel. Gratulálok!
Igen, át kell írnod a mobilodon a névjegyemet.
Hívlak, ha megint elromolna a mosógépem.
Nyugodtan.
Valamikor együtt lóghatnánk.
Igen, szerintem is.
Fuvarozhatsz úgy, hogy betegszabin vagy?
Szeretek másokat fuvarozni.
Magaddal is törődj egy kicsit, jó?
Az apa részeg volt, amikor legutóbb itt jártál, ugye?
Így van.
De már jó pár hete negatív a vizeletmintája.
Kurva életbe!
Nem tudnának ideszólni, ha jönnek?
Menjünk be, és öltözzön fel!
HALLOM, MADJIDDAL ÉS ERONNAL VAGY. UGYE NEM DOLGOZOL?
CSAK EGYÜTT LÓGOK A KOLLÉGÁKKAL. NEM DOLGOZOM!
Jarle! Marthe!
Jarle! Marthe! Várjatok!
Családlátogatásra jött?
Madjid épp apukátokkal beszélget odabent,
úgyhogy várjunk egy kicsit idekint!
Talán megmutathatnátok a lombházat,
amit apukátok épített nektek.
- Az a saját titkos klubunk. - Tényleg?
De velünk jöhet, ha nem mondja el senkinek.
Nem kotyogom ki. Lakat a számon. Merre van?
Erre.
MADJIDNAK - A GYEREKEK HAZAJÖTTEK. A LOMBHÁZBAN JÁTSZUNK.
Homelander igazából nem gonosz.
Ryan egyszerre jó és gonosz.
Ryan Homelander fia, igaz?
Igen, Homelander az apja.
Marthe! Jarle!
Gyertek le!
Beszélünk Madjiddal és Eronnal.
- Jó. Jövünk. - Jó.
Rendben.
Jól megy neked ez a szabadságosdi.
Szerencsés vagyok, két csodás lánnyal is megáldott a sors,
akiket mindennél jobban szeretek.
Egyiküket elvesztettem,
de úgy döntöttem, hogy boldog leszek azzal, amim van.
Három csodás… unokám van:
Leo, Hanna és Sigrid.
Nagyon hálás vagyok értük.
Finn, vigyázz a lányaidra! Szükségük van rád.
És van egy fantasztikus vejem, Charlie.
És „életem alkonyán”, ahogy mondani szokás, találkoztam veled, Stephen.
Nagyon…
szeretlek.
Az elmúlt napokban arra gondoltam, hogy…
egy olyan embertől szeretetet kapni, mint Baldwin,
majdnem három éven át,
elegendő szeretet…
egy életre.
Megtanítottad nekünk,
hogy amíg élünk, sosem késő.
Nagyon későn vállaltad fel, hogy meleg vagy.
De amikor felvállaltad, akkor azt
ünnepélyesen, csinnadrattával… trombita- és harsonaszóval tetted.
Ahogy minden mást is az életedben.
Nem voltál csendes.
De melegszívű voltál.
És vicces.
Én bohókásnak hívtalak.
És… annyira…
Annyira tele voltál szeretettel.
A családod iránt.
Biztos vagyok benne, hogy ott a fény az alagút végén.
De most még… nem látom a fényt.
Kedves Ole Johan!
Testvérem!
A Holdon élt egy kisember
Egy kisember, egy kisember
A Holdon élt egy kisember
Ole Johan a neve
A hangszere egy fakanál
Egy fakanál, egy fakanál
A hangszere egy fakanál
És Ole Johan a neve
Későn szerezte a jogsiját
De meglett neki, és meg sem állt
A feje olyan volt, mint a Hold
Ole most hazatért
A hangszere egy fakanál
Egy fakanál, egy fakanál
A hangszere egy fakanál
Ole most hazatért
Köszönöm.
Visszamész dolgozni?
Még sosem maradtam otthon ilyen hosszú ideig.
A tétlen kezeknek az ördög ad munkát.
Liverpool után újra ringbe szállok az erőszak ellen.
Jó.
Azért örülök, hogy kivettél egy kis szabit.
Jó ötlet volt.
Ha ilyesmi történik, nem szabad elkapkodni semmit.
A melóról beszélsz?
Igen. És talán kettőnkről. Főleg kettőnkről.
Szerintem jó, hogy nem sietjük el a dolgot.
És nem követjük el azt a hibát, amit legutóbb.
Szép lassan haladunk.
Túl lassúra sem jó venni a tempót, nem?
Vissza kell mennem.
Jó utat nektek!
- Köszönöm. - Érezd jól magad!
Köszi.
És…
Vegyél nekem egy liverpoolos sapit, ha találsz!
Úgy lesz.
Lekésed a buszodat.
Majd megyek a következővel.
Nem örülök, hogy nagyapa nem tartatta rendben a nagyi sírját.
Te sem. Pedig az anyád.
Biztos itt is van temetői szolgálat.
Azt hiszem, évekig rendben tartatta, de…
Egyetértek. Kérdezzük meg Petert!
A holnapi meccs utánra foglaltam asztalt a Maugliba.
Az szuper.
- Jó reggelt! - Üdv!
Miben segíthetek?
Igazából sapkát szeretnék venni.
Univerzális méret. Remekül fog állni magán.
Oké. Kettőre lenne szükségem. Mennyi lesz?
Magának akciósan adom. Harminc font.
Köszönöm.
- Szép napot! - Önnek is.
Van egy haverom, aki Liverpoolban tanul, és megkért,
hogy segítsünk költöztetni egy kanapét.
Nem halaszthatnánk el a stadionlátogatást este hétre?
Bocs, de milyen kanapé meg haver? Ez egy családi kirándulás.
Igen, de kicsit depis, és találkozni akart Peterrel.
De a bácsikád az Anfieldnél vár ránk. Nem lesz baj, ha késünk?
Nem gond. Úgyis egész este ott lesz.
Igazából a nap 24 órájában ott van.
Oké, akkor sipirc!
Elmegyünk nagyapa kedvenc bárjába?
Hát…
Nem mehetnénk el Leóval a régiségboltba?
Holnap a meccs előtt nem lesz időnk vásárolni.
Ez igaz. Menjetek csak! Érezzétek jól magatokat!
Hét órakor találkozunk az Anfield előtti lépcsőn! Pontos legyél!
Mindig pontos vagyok.
Ne feledd, szeretünk!
- Helló! - Helló!
Mit hozhatok?
Egy korsó sört kérnék.
- A holnapi meccsre jött? - Igen.
Honnan jött?
- Norvégiából. - Norvégiából?
- Jártam Norvégiában. - Igen?
Igen, hogy is mondják? Veges… Ve… Va… Vu…
- Vegesbeg? - Ja, Vågsbygdre gondol?
- Az az. - Tényleg? Oda nem sokan látogatnak.
Hogyhogy Liverpool-szurkoló?
Hosszú történet, anyukám és apukám itt találkoztak, és most…
Az apukám fizette nekem és a gyerekeimnek az utat, hogy…
megnézzük a meccset.
De közben… meghalt, kicsivel az indulás előtt, szóval…
Sajnálattal hallom, kedveském.
- Hogy hívják? - Pernille.
- De mindenki csak Pørninek hív. - Pørni!
Hallod ezt, Kenny? Pørni norvég Liverpool-szurkoló.
Pørni, minden rendben lesz.
És ne feledje, sosincs egyedül az úton.
Jó szórakozást!
Köszönöm, Mr. Dalglish. Mr… Sir.
- Sir! Köszönöm, Sir. - Köszönöm.
Köszönöm, Sir.
Pørni, szolgálhatok még valamivel?
Nem. Nincs szükségem semmi másra. Soha többé.
NEM VAGY EGYEDÜL AZ ÚTON LIVERPOOLI FUTBALLKLUB
- Szia! Hogy vagy? - Szia!
Nekem kellene kérdeznem tőled.
Szóval… jól vagy? Jól érzed magad Liverpoolban?
Nagyon. Ma reggel elmentünk a Titanic múzeumba, ahol azt kiáltottuk:
„Bízol bennem?” A gyerekek imádták.
Szuper. És te? Jól vagy?
Igen. Az imént kimentem anyám sírjához, és…
véletlenül összefutottam Kenny Dalglishsel a bárban.
Viccelsz.
- Nem én. - Te jó ég! Ez óriási!
Tudom. Egyszerűen… Istenem, micsoda fickó!
Hogy őszinte legyek, egy kicsit lúzernek érzem magam.
Az áll a táblán: „Nem vagy egyedül az úton”,
én meg itt várok a gyerekekre, akik késnek.
Úgy érzem, ezen az „úton” én mégis csak „egyedül” vagyok.
Szóval, az Anfield előtti lépcsőn ücsörögsz,
Shanklytől balra, és sajnáltatod magad?
Rám kerestél Snap Mapen, vagy mi?
Fordulj meg!
Jesszus úristen!
- Te itt vagy? - Igen, azt hiszem.
Foglaltam jegyet és lebeszéltem Hannával,
hogy hadd lepjelek meg!
Nem tudtam, hogy beveszed-e a gyerekek füllentését, de…
Meglepettnek tűnsz.
Szia!
- Szia! - Szia!
Mondd csak, csináltál szelfit King Kennyvel?
Nem, annyira ledöbbentem, hogy „Mr.”-nek szólítottam „Sir” helyett.
Már megbocsáss… Micsoda? Összeesküdtél…
- Össze vagyok zavarodva. - Megértem.
Nagy lépésre szántam el magam.
Pernille… Middelthon!
Néha egy idióta vagyok.
De az, hogy tudom, mekkora idióta vagyok, enyhítő körülmény.
Azért állok itt, az Anfield előtt,
miután összeesküdtem a gyerekeiddel,
mert szeretlek.
Akarom ezt… bármi is történjék. Ezért vagyok itt.
Pernille…
Hozzám… Hozzám jössz feleségül?
Amennyiben komolyan gondoltad, amit Ole beszédének gyakorlásakor mondtál.
Persze, hogy komolyan gondoltam.
Azt hittem, lassan akarsz haladni.
Igen, de… ahogy egy nálam bölcsebb nő mondta egyszer:
Túl lassúra sem jó venni a tempót.
Na, mit mondasz?
Velem sosem leszel egyedül az úton.
- Naná, hogy igen. - Igen?
Szeretünk!
Ole Johan Baldwin Middelthont hívta,
a büszke nyugdíjas természetjárót.
Már nem praktizálok, de visszahívom,
ha az egykori kedvenc pácienseim egyike.
Vészhelyzet esetén hívja a 113-as számot! Viszlát!
Szia, apa! Csak meg akartam köszönni az utat.
Csodálatos volt az Anfieldben, és…
- Hali! - Hali!
Annét hívtad? Nem akartam zavarni.
- Nem, apát. - Ja, értem.
Kész a vacsora.
- De fejezd csak be! - Nem.
Veled megyek.
Nem csinálok belőle rendszert, hogy rád rontok a garázsban.
Semmi gond.
- Csak el akartam újságolni apának. - Az esküvőt?
Nem. Hogy találkoztam Kenny Dalglishsel.
Mindenképp.
- Menj, hívd fel apádat! - Komolyan?
Persze. Addig melegen tartom neked a vacsorát.
Köszönöm.
A feliratot fordította: Vig Mihály