-Hej. -Jag planerade om lite.
Det kändes fel mot tjejerna att inte komma på en gång.
Jag tog båten, därför kommer jag så tidigt.
Att flyga är sjukt dyrt. Jag beklagar.
Tack.
-Hur mår du? -Det är tufft.
Jag pratade med flickorna dagen efter.
Stackare, jag borde ha varit där med er.
Vi var ju inbjudna, men Iben ville att jag skulle följa med till läkaren i fredags.
Hon är lite svartsjuk på att vi står varann så nära.
Är tjejerna hemma?
De stannade hemma några dagar, sen ville de tillbaka till vardagen.
Kan jag byta de här mot några som vissnat?
Visst.
Nu är slangen bytt, så nu kan du tvätta.
Hej, Finn.
-Ja, ni har ju träffats förut. -Ja, absolut.
Sorgen och glädjen går hand i hand.
Nej…
Bjørnar har hjälpt mig med tvättmaskinen…
Vitvarorna ska ju funka även när man har mist en förälder.
-Så är det. -Jag kan sätta dem i vatten. Jag tar dem.
Det är inte lätt att veta vad man ska säga i såna här situationer…
Jag tyckte väldigt mycket om Ole.
Han var så…ärlig.
Han var inte särskilt förtjust i mig, det var han tydlig med.
-Ska jag sätta på lite kaffe? -Nej, gör ingenting för min skull.
Jag tänkte åka till Geir med väskan på en gång. Jag ska inte störa er.
Jag stannar i Oslo så länge du behöver mig, Pørni.
Eller så länge flickorna behöver mig.
Tack.
Jag måste vara tillbaka i Köpenhamn den 17:e, då har vi många möten med…
Det kommer en litterär agent från andra sidan pölen, så det…
Ja, och Ibens dotter fyller år och så…
Men jag kommer på begravningen.
Tack så mycket.
-Vi hörs. -Ja. Hej då.
När kistan bärs in kan vi spela "You'll Never Walk Alone".
Kan vi ha livemusik?
Jag var på en begravning där den döde inte velat ha nåt prat, bara musik.
Men så krånglade tekniken. Det var hemskt.
-Hördes ingen musik? -Nej.
Det bara hackade.
I min låda låg det en lapp där det stod att det fanns en låda till dig med.
Och den…
Jag har inte snokat, bara kikat ner i den.
-Det är en MacBook. -Från pappa?
Han har alltid tyckt att jag har så gamla Apple-produkter.
Här är jag och Anne.
Det är nog mammas smycken.
"Älskade dotter,
om du läser det här så är du ledsen."
Förlåt.
Be inte om ursäkt.
…"så är du ledsen. Var inte ledsen."
"Klamra dig inte fast vid sorgen, det är viktigt."
"Byt din gamla MacBook mot den här och titta på filmerna jag har lagt in."
-Vill du titta ensam? -Nej, du måste vara med.
Min kära dotter.
För ett par år sen såg jag en skräckfilm med Stephen.
Det var en kvinna i den som spelade in en film
för hon var rädd att hon skulle kasta in handduken.
Det kändes som en bra idé om nu nåt skulle hända.
Jag har en minneslapp här. Just det.
Jag vet inte hur vårt sista samtal kommer att bli.
Därför tar jag det här och nu.
Jag älskar dig.
Jag tycker att du är fullständigt underbar.
Vi har nog sagt det mesta till varann, men du är min lilla tjej.
Jag vet att du trodde nåt annat, du trodde att Anne var min favorit.
-Och det var hon. -Ja, det var hon.
Men det var för att hon behövde mig mest.
Jag var inte orolig för dig, du var ju så stark.
Men även de starka behöver andra.
Ut och hitta dem nu, hitta människor som är bra för dig.
Och ta hand om Stephen.
Så, nu är vi klara med den biten.
Då ska vi se… Jag har lite tankar om begravningen.
För det första vill jag att kyrkan är fullpackad som en silltunna.
För det andra lovade min syster Elisabeth och jag varann
att den som levde längst skulle sjunga på den andras begravning.
Det är en sång som många nog ska uppskatta.
Vi uppskattade den när vi var små.
Och jackan är av pannbiff Av pannbiff, av pannbiff
Jackan är av pannbiff Och han heter Åkken Bom
Och han spelar på en soppslev En soppslev, en soppslev…
Vill morfar ha den på begravningen?
Giv mig styrka.
Men Elisabeth ska skriva en ny text.
Den var visst speciell för dem när de var små.
Jag vill ha fin musik på begravningen.
Även om den där var viktig för dem så vill jag inte ha nån oavsiktlig komik.
-Hallå! -Hej! Skulle ni inte sova hos pappa?
Jo, men det var inte så trevligt hos Geir.
Visst kan vi åka till Liverpool ändå?
Peter har ju ordnat en del som han undrar om han ska avboka.
Jag vet inte. Det var ju morfars resa.
Med oss då, förstås, men blir det inte sorgligt utan honom?
Eller fint. Det kan ju bli fint också.
Det är en månad dit. Morfar hade blivit skitsur om vi lät bli.
Han betalade 83 700 kronor för den resan.
-Var han så specifik? -Ja, han skröt om hur dyrt det var.
Jag behöver tänka på det. Vi tar begravningen först.
Vill ni höra sången morfar ville ha på begravningen?
Ja.
Och jackan är av pannbiff Av pannbiff, av pannbiff
Skojar du? Slog det slint för honom på slutet?
Helt sjukt.
Av knäckebröd, av knäckebröd…
Hallå.
-Hej! -Hej, Pørni.
-Jag beklagar. Det var jävligt sorgligt. -Tack.
Jag beklagar.
Tack för de fina blommorna. De gjorde mig glad.
Du ska väl inte jobba?
Nej, jag behövde bara komma iväg från pappas papper…
Är du här?
Du är sjukskriven. Då får du inte vara här.
Du jobbar väl inte? Jag beklagar om din far, förresten…
Gud, förlåt. Det borde jag ha sagt först.
Det är ingen fara. Jag jobbar inte, jag hälsar bara på.
-Så trevligt. -Pernille? Har du tid en stund?
Ja.
-Tack, Solveig. -Ja.
Då vet du det. Du är den första som får veta.
-Men alla är ju nöjda nu. -Jovisst.
Och jag är glad att jag kom förbi den tröga starten.
Men man blir inte headhuntad varje dag.
Och politiken bakom intresserar mig, så Bufdir är helt rätt ställe för mig.
Då kan du inte heta Kommun-Bjørnar längre. Det blir Statstjänsteman-Bjørnar. Grattis.
Ja, du får byta prefix i telefonen.
-Jag ringer om tvättmaskinen går sönder. -Gör det.
-Och vi kanske kan ses. -Ja, det tycker jag.
-Ska du köra när du är sjukskriven? -Jag gillar att skjutsa.
Du måste ta hand om dig.
Visst var pappan drogpåverkad när ni var här senast?
Ja, men nu har han lämnat negativa urinprov i några veckor.
För helvete!
Ni måste förvarna innan ni kommer!
Nu går vi in och klär på oss.
JAG HÖRDE ATT DU SKJUTSADE. DU JOBBAR VÄL INTE?
JAG ÄR BARA LITE MED KOLLEGORNA. JOBBAR INTE!
Jarle! Marthe!
Jarle! Marthe! Hej!
Skulle du komma idag?
Madjid är inne och pratar med pappa, så ni kanske ska vänta lite med att gå in.
Ni kanske kan visa mig trädkojan som pappa hade byggt till er.
-Vi har en hemlig klubb där. -Har ni?
Men du får följa med om du inte berättar för nån.
-Jag säger inget. Här är det stängt. -Kom då.
BARNEN KOM HEM NU. VI LEKER I KOJAN.
Homelander är egentligen inte ond.
Ryan är både snäll och ond.
-Ryan är Homelanders son, va? -Ja, Homelander är hans pappa.
Marthe! Jarle!
Kom ner. Vi ska prata lite med Madjid och Eron.
-Vi kommer. -Bra.
Du är inget vidare på att vara sjukskriven.
Jag har haft turen att få två fantastiska döttrar
som jag har älskat mer än livet självt.
Jag förlorade den ena,
men har valt att glädja mig åt det jag har.
Tre underbara barnbarn.
Leo, Hanna och Sigrid.
Tusen tack för dem.
Ta hand om tjejerna nu, Finn. De behöver dig.
Jag fick en fantastisk svärson i dig, Charlie.
Och "på livets höst", som man säger, träffade jag alltså dig, Stephen.
Jag…
Jag älskar dig.
De senaste dagarna har jag tänkt på att…
Att bli älskad av en människa som Baldwin
i nästan tre år,
det är nog med kärlek för ett helt liv.
Du lärde oss att så länge man lever är det aldrig för sent.
Du kom ut som homosexuell väldigt sent.
Men när du väl kom ut,
så var det med pompa och ståt, basuner och pukor.
Som det var med allt som du gjorde.
Du var inte tystlåten.
Du var varm.
Och du var rolig.
Eller "lattjo", som jag säger.
Och du var så…
Du var så full av kärlek till din familj.
Det finns säkert ett ljus där framme nånstans.
Men just nu är det väldigt svårt att se det.
Käre, Ole Johan.
Bror min.
På månen bor en liten man
En liten man, en liten man
På månen bor en liten man
Han heter Ole Johan
Och han spelar på en soppslev
En soppslev, en soppslev
Han spelar på en soppslev
Och han heter Ole Johan
Han tog sitt körkort väldigt sent
Men han tog det och han körde sen
Hans huvud det har månens form
Nu har han kommit hem
Och han spelar på en soppslev
En soppslev, en soppslev
Han spelar på en soppslev
Nu har han kommit hem
Tack.
-Är du redo att börja jobba igen? -Jag har aldrig varit ledig så här länge.
Sysslolöshet är roten till allt ont.
En sväng till Liverpool, så är jag redo för övergrepp igen.
Ja…
Bra att du har tagit dig den här tiden. Det var klokt.
Man ska inte ha för bråttom i såna här sammanhang.
Pratar du om jobbet nu?
Ja, eller kanske mest om oss.
Det är bra att vi går långsamt fram. Att vi inte gör om samma misstag igen.
Vi går långsamt fram.
Ibland kan saker gå för långsamt.
Jag måste röra mig tillbaka.
-Man du får ha en trevlig resa. -Tack.
Och…
-Köp med en Liverpoolkeps till mig. -Det ska du få.
Nu missar du bussen.
Jag kan ta nästa.
Jag är sur på morfar för att han inte har låtit sköta om mormors grav.
Eller du. Det finns väl kyrkogårdsförvaltning i Liverpool?
Jag tror att han gjorde det länge, men vi kanske kan fråga Peter om det.
Jag har bokat bord på Mowgli efter matchen imorgon.
Underbart.
God morgon! Hur kan jag stå till tjänst?
Jag är ute efter en keps.
Universalstorlek. Den här blir fin på dig.
-Jag vill ha två. Vad ska du ha för dem? -Du ska få ett riktigt bra pris. 30 pund.
Tackar.
-Ha en bra dag. -Detsamma.
Jag har en kompis som pluggar i Liverpool som behöver hjälp att flytta en soffa.
Kan vi ses på stadion klockan sju i stället?
Förlåt, men soffor och kompisar… Vi är väl på familjeresa?
Jo, men han har varit lite nere och vill gärna träffa Peter.
Är det inte oförskämt att låta din farbror vänta på Anfield?
Nej, inte alls. Han är ändå där i kväll. Han är där jämt.
Stick, då!
Ska vi gå till morfars favoritpub?
Ja, eller… Leo och jag tänkte gå till den där vintagebutiken.
Vi har inte shoppat nåt och imorgon är det match.
Ja, det förstås. Gör det, ni. Ha så kul.
Då ses vi på trappan utanför Anfield klockan sju. Kom i tid.
Jag kommer alltid i tid!
Kom ihåg att vi älskar dig.
Hej, vännen. Vad får det vara?
En pint lager, tack.
-Är du här för att se matchen imorgon? -Ja.
-Var kommer du från? -Norge.
-Där har jag varit! -Jaså?
Ja, i Veges… Va… Vu…
-Vegesbeg? -Menar du Vågsbygd?
-Just det. -Menar du det? Dit åker väl ingen.
Hur blev du Liverpoolsupporter?
Det är en lång historia. Mamma och pappa träffade varandra här.
Och pappa köpte en resa till mig och barnen för att se matchen.
Men sen gick han bort precis innan, så…
Det var tråkigt att höra.
-Vad heter du? -Pernille.
-Men alla säger Pørni. -Pørni.
Hörde du, Kenny? Pørni är Liverpoolsupporter från Norge.
Pørni… Allt kommer att bli bra.
Kom ihåg att du aldrig vandrar ensam. Trevlig match.
Tack, mr Dalglish. Sir…
-Tack, sir. -Tack.
Tack, sir.
Vill du ha nåt annat?
Nej, nu behöver jag inget mer, nånsin.
-Hej! Hur är det med dig? -Hej.
Det är väl jag som ska fråga dig?
Är det bra i Liverpool?
Jadå, vi var på Titanicmuseet i morse och körde hela "do you trust me"-grejen.
Och hur är det med dig?
Det är bra. Jag var vid mammas grav förut
och så stötte jag på Kenny Dalglish på en pub!
Du skämtar. Herregud, vilken grej!
Ja, herregud, vilken kille…
Men nu känner jag mig lite dum där jag sitter under "you'll never walk alone"
och väntar på barnen som är väldigt sena.
Det är lite lite "walking" och lite mycket "alone", kanske.
Du sitter alltså på trappan utanför Anfield
till vänster om Shankly och tycker synd om dig själv?
Har du mig på Snapkartan, eller?
Vänd dig om.
Men herrejävlar!
-Är du här? -Ja, jag är visst det.
Jag köpte biljett och bestämde med Hanna att jag skulle överraska dig.
Jag undrade om barnen skulle klara att ljuga, men du ser ganska förvånad ut.
-Hej! -Hej.
Berätta mer. Tog du en selfie med King Kenny?
Nej, jag blev så paff. Jag kallade honom "mister", fast han är "sir".
Men vad är det här för konspiration? Jag blir helt förvirrad.
Det förstår jag.
Men nu gör jag det bara.
Pernille Middelthon…
Jag kan vara en idiot.
Men det är en förmildrande omständighet att jag är medveten om det.
Anledningen till att jag står här utanför Anfield och har konspirerat med dina barn
är att jag älskar dig.
Jag vill det här, oavsett vad, och därför är jag här.
Pernille…
Vill du gifta dig med mig?
Om du menade det du sa när du övade inför talet till Ole Johan.
Självklart menade jag det.
Jag trodde du ville gå långsamt fram.
Jo, men som en kvinna klokare än jag en gång sa:
"Ibland kan saker gå för långsamt."
Så vad säger du?
Vill du never walk alone med mig?
-Självklart vill jag det. -Vill du?
Vi älskar dig!
Du har ringt till Ole Johan Baldwin Middelthon
stolt pensionär och friluftsmänniska.
Jag är inte längre läkare, men ringer gärna upp
om du är en av mina gamla favoritpatienter.
Vid nödfall, ring 113. Hej, hej!
Hej, pappa. Jag ville bara tacka för resan.
Det var fantastiskt att vara på Anfield.
-Hej! -Hej på dig.
-Förlåt, ringde du till Anne? -Nej, jag ringde till pappa.
Där ser man. Jag skulle bara säga att maten är klar, men ring klart du.
Nej, jag kommer nu.
Det ska inte bli en vana att jag rusar in i garaget så.
Det gör inget. Jag skulle bara berätta det för pappa.
-Att vi ska gifta oss? -Nej, att jag träffade Kenny Dalglish.
Det är klart du ska.
-Gå och ring pappa. -Menar du det?
Ja, så klart. Jag håller maten varm så länge.
Tack.
Undertexter: Karl Hårding