Sharper alias Trișorul
substantiv Cel care trăiește în propria-i minciuna
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
- Cauți ceva? - Da.
Ochii ei se uitau spre Dumnezeu în coperți de carton.
Coperți de carton? Da. Cred că am una.
Mulțumesc.
Știi, eu nu prea am citit Hurston.
Da, ea scrie grozav.
De fapt este un cadou pentru profesorul meu.
Bine. Ești studentă.
Îmi dau doctoratul în filozofie.
- Columbia? Universitatea New York? - Universitatea New York.
Fain. Care este... Care este subiectul tezei tale?
"Redefinind Radicalismul:
Ascensiunea feminismului de culoare în literatura americană."
Ce nume stufos.
- Cum avansezi? - Încet. Prea încet.
Oo, da?
- Irma Thomas... - Păi, sunt impresionat.
..."Rigla inimii mele" la WNYC.
Face 15 dolari.
- ...New York radioul public. - Mulțumesc.
Eu sunt John Schaefer,
și dacă sufletul reginii de New Orleans nu poate lumina starea sufletească,
poate reușește Duke Ellington.
Ascultați versiunea clasică
a lui "Într-o dispoziție sentimentală," cu John Coltrane.
Pe Mott Street este un mic restaurant cu specific japonez.
Dacă nu ai nimic de făcut mai târziu, fac cinste cu cina.
Scuze.
Nu. Asta e...
- Probabil că ai un prieten. - Nu, nu am. Sunt singură.
Eu, sunt singură, și chiar îmi place singură.
Oo, da. Nu, am înțeles asta.
Cardul tău nu trece.
Trebuie să fi cheltuit din nou la maxim.
- Stai să văd dacă am destui bani. - Este bine. Este bine.
Știi ce? De fapt, ia cartea.
Nu, n-aș putea.
- Ce se întâmplă dacă o caută altcineva... - O poate comanda online.
Sau orice. Este bine. Te poți întoarce și să o plătești mai târziu.
- Mulțumesc. Eu... - Da.
- Promit că mă voi întoarce cu banii. - Da.
Mulțumesc.
- Pa. - Ne mai vedem.
Probabil ai un iubit.
Idiotule. Probabil că ai un iubit.
- Bună. Mă ții minte? - Hei.
Da.
Ți-am adus banii.
Nu trebuia să faci asta astăzi.
Nu am vrut să te las în suspans.
Mulțumesc.
Păstrează restul.
Bine. Mulțumesc.
Bine. Bine. Ne mai vedem.
- În regulă. Da. - Da.
- Să-ți fie de bine. - Și tu.
- Hei. - Bună.
Deci, îți amintești că azi dimineață m-ai invitat la cină?
- Oh da. Îmi cer scuze. Nu am vrut să... - Nu, nu, nu.
Eu... chiar am vrut să spun, da.
Stăteam acolo
gândindu-mă cât de frumos ar fi dacă acest tip m-ar invita să ieșim,
și așa cum am crezut, tu ai făcut-o. Și eu...
Nu știu. Am intrat în panică.
Ai intrat în panică?
Am intrat în panică.
Eu sunt Sandra.
Tom.
Mă bucur să te cunosc, Tom.
Încântat de cunoștință.
- Deci, Mott Street? - Da. Dacă asta... Da.
- Bine. Da. Bine. - Pe aici.
- Tu... După tine. Da. - În regulă.
E rucsacul meu.
Nu, și eu îl am. Se cam răcește.
- Acea... - Scuze...
- Prieteni de rucsac. - Prieteni.
Da, și mi-am zis, în ce m-am băgat?
Știi? De exemplu, o nuvelă este un lucru.
- Un roman, adică 300 de păgâni și... - Știu. Și uneori mai multe.
Exact. Și știi, iată-i oferindu-mi bani buni, știi?
Trebuie să le livrez ceva.
- Și, ce ai făcut? - Am avut un atac de panică de un an și...
am scris această carte care a fost groaznică. Haide. Sunt sigur că nu a fost așa de rea.
Nu, nu, a fost rea. A fost... A fost îngrozitoare. Nu s-ar publica.
- Da. - Îmi pare rău.
Nu, e bine. Știi, cel puțin trebuie să păstrez avansul.
Mai scrii?
Nu, nu chiar.
Știi, toate astea s-au întâmplat cam pe vremea când mama a murit și...
Nu știu, eu...
Lucrurile au devenit sumbre pentru mine, și am cam renunțat.
Părinții mei au murit când eram copil.
Îmi pare rău să aud asta.
Trebuie să-ți fi fost greu.
Oricum, da.
Am început să mă ocup de librărie.
M-a cam prins o depresie, sau ce o fi.
Și, da, îmi ocupă cea mai mare parte a timpului.
Trebuie să fie plăcut să fii înconjurat de cărți toată ziua.
E cel mai bun lucru.
După ce părinții mei au murit,
fratele meu și cu mine am migrat de la o familie maternală la alta.
Într-un punct, am stat cu acest cuplu
care avea o colecție grozavă de nuvele.
Și într-o noapte, am început să citesc Jane Eyre, și aici era un personaj
care într-un fel, trecea prin ce treceam eu.
Și nu am vrut să se termine.
Am terminat-o de citit, și m-am întors la prima pagină și am început să o citesc din nou.
Pur și simplu îmi plac cărțile, de atunci.
Jane Eyre, hm?
Jane Eyre.
Pot să-ți arăt ceva?
Oo, Doamne.
Aceasta este prima ediție?
Este adevărată?
Este adevărată.
Cum pot fi sigură?
Adică, unii dintre acești profesori sunt așa de insuportabili.
Folosesc de fapt expresia vaginizarea literaturii germane.
- Ce? - Adică, sunt destul de sigură că așa suna
Vaginizarea nici măcar nu este un cuvânt adevărat.
Unde ai învățat să gătești?
Mi-am petrecut primul an la Florența.
Vorbești italiană?
Vorbeam bine,
dar acum e cam ruginită, din păcate.
Ți-a plăcut Italia?
Am amintiri grozave.
Dar, am avut un prieten care era un adevărat ticălos.
Dar tu? Unde ai învățat să vorbești italiană?
Mama mea era din Italia.
- Și mă uit la multe filme lui Fellini. - Îl ador pe Fellini.
Ai avut vreo decepție în dragoste?
Da, o dată sau de două ori.
Ce mult îmi placi.
Bine.
Și tu îmi placi foarte mult.
Bine.
- Ascultă-mă. - Nu, doar... Nu, nu pot.
- Am nevoie de ajutorul tău. - Nu fac asta.
- Ce vrei să spui că nu faci asta? - Nu pot.
Suntem eu și cu tine. Suntem eu și tu împotriva lumii,
- îți aduci aminte de asta? - Poți te rog să pleci?
- Suntem eu și tu împotriva lumii. - Jason, vreau să încetezi.
Te rog, am nevoie de tine. Nu mă lăsa. Doar pe tine te mai am
- pe acest pământ. Ești ultima persoană... - Jason!
- Sandra! - Jason, te rog nu.
Sandra!
- Doar pleacă. Pleacă. - Te rog.
Te rog deschide ușa. Sandra, Sandra, deschide ușa.
La dracu'! La dracu'!
Cățeaua dracului.
Te simți bine?
Cine era?
Este fratele meu. Are nevoie de bani.
Jason nu a fost așa de norocos.
Una dintre casele în care a fost plasat a fost... un coșmar.
Nu e vina ta.
Știu, dar el este singura familie pe care o am.
Toate familiile fericite sunt la fel. Și altele din astea.
Indiferent de câte ori mă bulversează, nu pot să nu-l ajut.
El este fratele meu. Îl iubesc.
La mulți ani,
La mulți ani, dragă Tom
La mulți ani!
Bine, trebuie să sufli. Suflă aici.
- Trebuie să sufli mai tare. - Haide.
Mai tare. Haide.
- Da! Da! Da! - Am văzut. Am văzut.
Deci, de când îl cunoști pe Tom?
Doar de câteva săptămâni.
- Pare de mult mai mult. - Da, știu. A fost ceva intens.
E ca o bibliotecară sexy sau așa ceva.
- Este... Este literalmente fata visurilor tale. - Știu. Ea este pur și simplu incredibilă.
- Unde ai fost licențiată? - La Vassar.
Oo, Doamne. Și eu la fel.
Știi, mi se părea că te cunosc. Când ai absolvit?
Clasa 2014.
Clasa 2016.
Ai stat mult la Mug?
Sincer, mi-am petrecut cea mai mare parte a timpului la bibliotecă.
Dar nu-i spune lui Tom. Încerc să mențin iluzia că nu sunt chiar o tocilară.
Mă bucur să văd că te descurci bine.
Ai fost într-un loc nașpa acolo, așa că...
Eram doar un pic deprimat.
Bine. Situația s-a înrăutățit, dar, știi, nu chiar,
să fii la limita sinuciderii la un moment dat în viață.
Nu este amuzant. Nu ar trebui să glumesc cu chestiile astea.
- Haide. Haide. - Bine, ai dreptate.
Dar acum mi-e bine.
Știi, de fapt, foarte bine.
A fost destul de grozav. Da, ne-am întâlnit de fapt în librărie.
Cum de ne întoarcem mereu la mine?
Ce vrei să spui?
Vreau să văd unde locuiești.
Este... un pic cam inconfortabil acolo.
Ei bine, spațiul meu nu este tocmai ca cele 4 anotimpuri.
Nu, nu este asta. Este...
Locuiesc cu tatăl meu și noua lui soție și...
Eu și tatăl meu nu ne prea înțelegem.
El crede că sunt o dezamăgire.
Toate familiile fericite sunt la fel.
Și toate spusele, nu?
Oricum, e foarte bolnav, așa că...
Îmi pare rău că este bolnav.
E în regulă.
Dar nu ești o dezamăgire.
Sandra?
Bună.
Te simți bine?
Nu îmi... Nu îmi răspunzi la mesaje.
Îmi pare rău.
Fratele meu are probleme. Le datorează bani,
așa că i-au fisurat 3 coaste, i-au spart pometul.
A spus că dacă nu-i plătește, se vor întoarce să-și termine treaba.
Cât le datorează?
Rambursarea lor nu este o opțiune.
- Deci, ce este o opțiune? - Să îi dau eu bani, și el să fugă.
Bine. El spune că fuge, dar nu-l găsesc.
Pe cine crezi că vor veni să caute ca să-și recupereze banii?
Pe mine? Nu, ei nici măcar nu știu că exist.
- Ești sigură? - Nu sunt sigură de nimic.
- Trebuie să le plătești. - Ți-am spus că nu se poate.
- Cat vor? - 350.000 de dolari.
Și îi vor în 4 zile,
atât de repede doar dacă jefuiești o bancă, ce pur și simplu nu se va întâmpla.
Îți pot da eu, banii.
- Ce? - Sunt în bancă.
Pot doar să fac o retragere.
Nu ar trebui să jefuiești.
Nu înțeleg. Locuiești acasă.
- Lucrezi într-o librărie. - Nu, dețin o librărie.
Cum crezi că reușesc să o țin deschisă? Tot ce fac acolo este în pierdere.
Vrei să spui că ai banii ăia care stau acolo, într-o bancă?
Da. Mai mulți. Da. Tatăl meu are bani.
De ce aud prima dată despre asta?
De ce contează asta? Poate nu am vrut să știi.
Ei bine, sincer, e cam aiurea
- că nu ai spus nimic. - Glumești cu mine?
- Îți spun că te pot ajuta. - Nu pot să-ți iau banii.
- De ce nu? - Pentru că sunt 350.000 de dolari. De aceea.
Apreciez oferta. Serios.
Dar să recunoaștem, practic noi suntem niște străini.
Înainte de toate, nu sunt banii mei, sunt ai tatălui meu.
Și nu prea i-ar fi câștigat într-un mod nobil.
Are un fond speculativ.
Și în al doilea rând, la naiba că spui că suntem străini.
Ești cel mai bun lucru care mi s-a întâmplat vreodată.
Am de gând să ți-i dau înapoi, indiferent cât timp va dura.
Este în regulă. Mi-aș dori să mă lași să vin cu tine.
Ți-am spus că nu vreau să fii în apropierea acestor oameni.
- Sunt toți acolo. - Am înțeles.
Voi fi bine. Ce faci diseară?
Eu... speram să ies cu fata asta drăguță pe care o cunosc.
Ei bine, ce grozav, pentru că este un mic restaurant cu specific japonez pe Mott Street.
Dacă n-ai nimic de făcut, fac eu cinste cu cina.
Hei.
Te iubesc.
Îmi pare atât de rău pentru toate astea.
În regulă.
Sandra?
Sandra, ești bine?
Sandra! Sandra!
Sandra!
Rahat.
Cum e ziua de Crăciun? Nu e chiar așa de rea.
Hei, băi Larusso?
Aici sunt.
- Ai întârziat, Sandy. - Îmi cer scuze.
Nu există taxiuri. Este nenorocitul de Ajun al Crăciunului.
Unde e Carl?
Soția domnului Knutson este bolnavă. Preiau eu pentru el.
Carl de obicei...
cu dnul Knutson de obicei ne întâlneam în biroul lui.
Da, m-am gândit să ne întâlnim într-un loc mai puțin formal având în vedere vacanța.
Dar dacă ai prefera să mergem în biroul meu, putem face asta.
Nu, e bine.
Grozav. Ia loc.
- Deci, unde ai fost în seara asta? - Nicăieri.
Doar cu un prieten. Fata cu care lucrez.
- O fată cu care lucrezi la Starbucks? - Da.
Caroline. Îți pot da numărul ei dacă vrei.
Nu va fi necesar.
- Te-ai drogat în seara asta, Sandy? - Nu.
Te-ai angajat în vreun comportament prin care ți-ai încălca eliberarea condiționată?
Nu. Nu.
Cum e treaba asta? Te descurci bine?
Da. Este bine.
Da. Starbucks este grozav. Sunt multe oportunități acolo.
Da, îmi place.
Da.
Chestia e, Sandy, că am mers la locul tău de muncă
și mi-au spus că nu ai mai dat pe acolo de o lună.
Da. Vă pot explica.
- M-am certat cu managerul... - Da.
... pentru că este un adevărat... un nenorocit de pervers, bine?
Și am tot căutat un alt job, deci...
Să ai un loc de muncă este o parte a acordului tău de eliberare condiționată.
- Înțelegi? - Mh, da.
Deci, să fii concediat este ca o primă greșeală.
Deci, să te întreb ceva.
Dacă îți fac un test pentru droguri acum, cum ar ieși?
- Negativ. - Negativ? Ești sigură?
Pentru că dacă trebuie să merg la mașină și mă ostenesc să-ți fac un test,
și iese pozitiv, o să mă supăr rău de tot.
Deci, spune-mi cum ar ieși?
- Am fumat iarbă noaptea trecută. - Asta este a doua greșeală.
Te pot ridica chiar acum.
Cu lista ta de priorități,
- și nu o să ieși prea curând. - Știu, știu, știu.
- Îmi pare rău. Îmi pare rău. - Îți pare rău?
Dă-mi un motiv să nu te rețin.
Îți voi da bani.
Și aceasta este o tentativă de mită. A treia greșeală.
Felicitări, Sandy, ăsta nu e un joc cu mingea.
- Așa că ridică-te și întoarce-te, acum. - Eu... Bine. Nu, nu. Haide.
- Uite, pot să-ți dau mulți bani. - Ce înseamnă mulți bani?
Oricât ai vrea. Uite, știu de unde să-i iau,
și știi că nu te mint, domnișoară Larusso,
pentru că ești ofițerul meu de eliberare condiționată și... - Ce faci?
Ce vrei să spui? Nimic. Ce naiba?
- Mă înregistrezi? - Nu! Încetează. Uite...
- Încerci să mă atragi în capcană? - Nu, nu-i chiar așa. - La ce naiba-ți stă capul?
- Nu, nu, nu. Uite... - Crezi că sunt o nemernică?
Da. Cred că ești o nemernică.
Domnule, sunt ofițer de eliberare condiționată și dșoara este sub observația mea...
Da. - ... și nimic din toate astea nu vă privesc.
O intimidezi.
Te-am văzut făcând asta în seara asta fie ei și eliberați condiționat.
Ce vrei?
Ce zici dacă te plătesc să pleci?
Cu cât?
Cât am?
Ia să vedem.
Sunt 20...
45, 46, 47.
Sunt 10, 20, 40, 60, 80, 100.
Rahat.
200. 300, 400.
Sunt 447 de dolari.
Te uiți la ăsta?
Bine.
- Acesta este un Rolex Submariner. - Da, știu ce este un Rolex.
Trebuie să fii beat.
Da, poate că sunt.
Îmi pare rău.
Îmi cer scuze.
Noapte bună.
Nu te miști naibii de aici.
Așteaptă.
Hai să vorbim.
Am o soț și doi copii, și încerc să-i întrețin.
Și ea parcă o caută cu lumânarea pentru că este o nenorocită.
- Mănânci rahat. - Ține-o tot așa, Sandy. Ține-o așa.
Cât va costa sta?
- Cinci mii. - Noapte bună.
Nu, nu, nu. Nu, nu, nu.
Tocmai ți-am văzut mașina și te plimbi pe aici,
având un ceas de 8.500 de dolari, pe care tocmai mi l-ai fi dat.
Am doar 447 de dolari.
- O să iau ceasul. - Sunt 8.500. Cum ai spus.
85 de sute, nou? Corect?
De când e purtat? Poate face 7?
Poate.
Deci, dă-mi ceasul și eu îți dau restul.
Mulțumesc.
Sărbători fericite, nenorocito.
Nu era original?
Urcă.
Trebuie să-ți dau partea ta.
- Partea mea? - Banii tăi.
O mie de dolari.
Am un cuțit la mine.
Grozav.
Haide, e frig tare.
Ia loc.
Poți să-ți scoți geaca.
Să nu încerci ceva.
- Acum scoate-ți încălțările. - Mai du-te naibii.
Trebuie să am încredere în tine.
Nu sunt o drogată.
Suflecă-ți mânecile.
Poți dormi acolo. Sau poți pleca.
Și ce se întâmplă dacă rămân?
Lucrezi pentru mine.
'neața.
Care e filmul tău preferat?
Care este filmul meu preferat?
Da, care-i filmul tău preferat?
Titanic.
Ăla este un clasic.
- Îți place filmul ăla? - Desigur.
DiCaprio era destul de tânăr în film.
Sincer, nu a fost niciodată mai bun.
Mi-a plăcut de el în Dispărut.
E un tip, dar Titanic e filmul care l-a făcut remarcat.
Și Kate Winslet era așa de frumoasă.
Și sfârșitul. Cu greu îl voi accepta.
Nu pot să cred că-ți place Titanic.
Nu-mi place. Nu l-am văzut niciodată.
- Nu ai văzut filmul Titanic? - Nu.
Nu mă uit la filme. Sunt o pierdere de timp.
Dar ți-am dat impresia că am făcut-o, și asta vom face cu tine.
O să le dăm oamenilor impresia că ești cineva care nu ești.
Și când termin cu tine, vei fi 100% convingătoare.
Te vom învăța câte puțin din tot.
Ca să poți minți despre orice.
Citește alea de la cap la coadă.
Tu râzi naibii, de mine?
Ce-ai făcut cu acei 1.000 de dolari pe care ți i-am dat?
Sunt în geaca mea. De ce?
De acum înainte, de fiecare dată când înjuri, eu primesc o sută.
La naiba! Sunt banii mei.
Acum primesc 200. Mai ai 800.
Citește-le.
Cum te numești?
Mă numesc Max.
Crăciun fericit Max.
Crăciun fericit Sandra.
Sandy.
Toată lumea îmi spune Sandy.
Până aici.
Max!
Lasă-mă să intru. Promit să nu mai fac. Te rog!
Max!
Te rog, te rog, te rog!
Vreau să fiu curată. Înțelegi?
Trebuie să am încredere în tine.
Anna Karenina.
"Toate familiile fericite sunt la fel,
iar fiecare familie nefericită
este nefericită pe cont propriu..."
"Însa fiecare familie nefericită este nefericită în felul ei."
- Asta urma să spun. - Marele Gatsby.
"Nu spune nimănui nimic,
sau o să-ți fie dor de ei întotdeauna.  De veghe în lanul de secară.
În anii tinereții eram vulnerabil,
iar tatăl meu mi-a dat niște sfaturi pe care le-am folosit..."
- Unde ai fost la școală? - La colegiul Vassar.
Despre ce este teza ta?
Redefinirea radicalismului: Ascensiunea feminismului de culoare în literatura americană.
Care este cartea ta preferată?
Ochii ei se uitau spre Dumnezeu, Zora Neale Hurston.
Când ai absolvit?
Clasa 2016.
- "A fost cel mai bun anotimp..." - A fost cel mai rău anotimp.
- "Sună-mă..." - Ismael.
- Unde ai studiat? - Colegiul Vassar.
- De când până când? - Între 2012 și 2016.
Am locuit într-un cămin, la Jewett, timp de doi ani, apoi m-am mutat în afara campusului.
Nu prea aveam o viață socială. Mi-am petrecut tot timpul în bibliotecă.
- Eu sunt prima? - Prima la ce?
Prima fată cu care ai făcut asta?
Da.
De ce m-ai ales pe mine?
- Am văzut ceva la tine. - Fratele meu vine în oraș.
Totuși, de fiecare dată când îl văd, îmi cere bani.
- Îi dai bani? - Uneori. Doar pe el îl am.
Știi, de origine sunt din Seattle. Am o mamă acolo.
- E nebună, dar e în regulă. - În ce te-ai specializat?
La Vassar. Ca ce te-ai specializat?
Engleză. Încerc doar să fac o conversație.
Să-ți spun despre mama mea. Ce? Tu nu ai o mamă?
Nu, am o mamă.
O urăsc rău de tot.
Când ai fost la Vassar?
2012 până în 2016.
- Ai fost acolo tot timpul? - Nu. Am petrecut un an în străinătate.
- Unde? - Florența, Italia.
Deci vorbești italiană?
Și ce părere ai despre Italia?
Am amintiri grozave.
Dar, am avut un iubit care era un adevărat ticălos.
Te scot la plimbare.
Unde?
Îți plac băuturile martini?
Îmi plac băuturile martini.
Bun.
Noroc.
Deci, ce facem aici mai exact?
Sărbătorim.
Ce sărbătorim mai exact?
Ziua mea de naștere.
E ziua ta?
Te-ai descurcat foarte bine. Mai bine decât mă așteptam.
Mulțumesc.
Ești pregătită pentru un test?
- Un test? - Îl vezi pe tipul ăla de la bar?
Da. Ce spui despre el?
Fă-l să te ducă în camera lui.
Vorbești serios?
Am 40 de minute.
Și iată că ne-am distrat așa de bine.
- Ce pot să-ți aduc, domnișoară? - Vodka martini, vă rog.
Ce mai faceți?
Sunt bine. Bună.
Mulțumesc.
Pot să-ți ofer ceva de băut?
Urăsc să beau singură.
Da. Da. Sigur.
Eu sunt Sandra.
- Eu sunt William. - Mă bucur să te cunosc, William.
Mă bucur să te cunosc, de asemenea.
Am o mărturisire.
Oo da. Care-i aia?
Te-am observat la bar.
Am ceva pentru bărbații mai în vârstă.
Ai ceva, nu?
Un lucru rău.
Care-i problema, tati nu te iubește suficient de mult?
Tata nu prea era prin preajmă.
Ești căsătorit, nu-i așa?
Da, asta spune inelul de pe degetul meu.
Am vrut să ți-o trag din secunda în care ai intrat în seara asta.
Am să-ți spun ce-ți voi face toată noaptea...
- Ce-i asta? - Ignoră.
Este doar un serviciu de retur.
- Stai o secundă. Nu te mișca. - Da.
Cățeaua dracului. Ce crezi al naibii tu, că nu știam asta?
Știam că ți-ai trage-o cu el.
- Ce cauți aici, hm? - Sun la recepție.
- Te iubesc. Înțelegi asta? - Jason!
- Relaxează-te! - Taci!
- Jason, calmează-te! - Ți-o pui cu el?
Vrei să i-o tragi fetei mele? I-ai trage-o fetei mele?
- O să te omor! - El nu a...
La naiba Dumnezeule! Iisuse Hristoase!
- Cățea nenorocită! - Jason, ascultă-mă.
- Hei! - La dracu!
- Jason, s-a terminat. - Pleacă naibii de aici!
- Sun la pază. - Nu, bine. Așezați-vă.
- Calmă. - Nu, nu. Nu, nu, nu. Uite ce-i, este inofensiv.
- Vrei să sun la pază? - N, nu. El...
E doar un băiat bătrân... E un vechi iubit. Eu sunt...
E doar rănit. El este complet inofensiv.
- O să fii bine aici? - Sunt bine. Da.
- Promit, doar... Complet. - Ești sigură?
Ne poți lăsa câteva minute?
- Sigur. Sigur. - Da. voi... voi...
Tu... doar coboară înapoi la bar...
Ești o mincinoasă a naibii!
... și ne vedem într-o jumătate de oră.
- Bine? Da. - Bine în regulă.
- Sigur o să fii bine? - Desigur.
- La naiba. Bine. - Se calmează.
- Da. Îmi pare rău. Da. Am înțeles. Bine. - Doar... mai încet, bine?
La dracu.
Bine lucrat.
Te-ai prins cum vine. Ești naturală. Corect?
Ai acționat rapid, ai rămas calmă. Ai improvizat. Asta facem.
Ce naiba?
La dracu.
Sunt surprins că oamenii încă se plimbă cu numerar la ei.
Și, desigur. Cercei cu diamante pentru biata soție
care stă acasă și își așteaptă soțul în timp ce el pradă femeile tinere.
N-aș spune că mă prăda. Îl puneam eu la punct.
Nu face asta.
- Ce anume? - Să nu-ți pară rău pentru el.
Nu poți înșela un om cinstit, nu?
De aceea nu ne pare rău deloc pentru că avea verighetă.
Îți stă bine cu ei.
Ce faci?
La mulți ani, Max.
Mulțumesc.
O seară plăcută, domnule.
Max. Ai venit.
Richard, vreau să-l cunoști pe fiul meu, Max.
- Bună mamă. - Bună.
- Arăți bine. - Am auzit multe despre tine.
Aș vrea să pot spune același lucru.
Ei bine, poate dacă i-ai răspunde cu un mesaj sau dacă ți-ai suna
mama uneori, din când în când.
Sunt foarte ocupat, mamă. Îmi cer scuze.
Mama ta îmi spune că ai fost la St. Barts.
- Da, am fost. - Da. Am avut niște momente distractive acolo.
În anii '70.
- Ești bătrân. - Max.
Asta e... cam... Vino... Hai cu mine, vreau să vorbim.
- Haide. Vino cu mine. Da. - Serios?
Scuze.
Vino. Haide.
Să mergem.
Mă scuzați domnule.
- Bună. - Nu, încetează. Haide.
- Arăți bine. - Hei. Care-i problema cu tine?
- Ce? - Ești nepoliticos.
- Ce știi despre tipul ăsta? - Dragă, este o persoană publică.
Orice vrei să știi, găsești la o căutare pe Google.
Nu poți sta singură două minute.
Te arunci în astfel de relații.
Aici este diferit. Chiar este.
Sigur că este.
Mai ușor cu băutul, te rog. Cred că ți-ajunge.
Nu mai fi mama mea, mamă.
Dragul meu, ce este?
Ce se întâmplă?
Am crezut că îți vei aduce prietena în seara asta.
Unde este ea?
Se vede cu altcineva.
Înțeleg.
Îmi pare rău.
Nu mi-a plăcut niciodată de ea. Cred că a avut o influență proastă.
Pot să stau aici puțin?
Bine.
Iei ceva?
Nu, nu iau droguri. Nu m-am drogat de un an.
Ideea e că n-aș vrea să trec din nou prin asta,
- și asta nu se poate întâmpla aici. - Mamă, sunt curat.
Dumnezeul meu. Ce dracu este...
Ce vrei? Vrei să-ți demonstrez?
Un test de urină?
- Asta vrei? - Stai. Ce? Ce faci?
- Aici. O voi face chiar acum! Bine? - Nu! Nu, nu. Stai! Încetează!
- Poți să vezi singură! - Nu face asta. Oprește-te imediat!
Îți demonstrez asta.
Uite.
- Testeaz-o. - Te rog nu-mi face asta.
Testeaz-o!
Te rog. Te rog. Te rog. Te rog, nu-mi face asta.
Mamă, îmi pare rău.
Îmi pare rău, mama.
De ce faci asta? De ce îmi faci asta?
Îmi pare tare rău.
Doar... Încă îmi trebuie un loc unde să stau, bine?
Te rog?
Poți rămâne. Doar că nu pentru mult timp, bine?
Mulțumesc. Te iubesc.
Mulțumesc.
Îți place spectacolul?
Îmi pare tare... îmi pare tare rău.
Sunt... sunt așa de... îmi pare tare rău. Îmi pare rău.
Și-a petrecut ultimul an înființând o companie
de închiriat bărci în Bahamas,
dar apoi uraganul a șters tot, și este rău pentru el, că era așa de fericit.
- Se descurca așa de bine... - Madeline. Cum trăiește?
Ei bine, tatăl lui i-a lăsat niște bani, și...
eu îl ajut din când în când.
Bineînțeles că o faci.
Eram așa de tânără când s-a născut el, știi?
Și apoi a murit tatăl său, și deodată sunt văduvă,
și nu am știut întotdeauna cum e să fii mamă.
De el depinde să o ducă mai bine. Este un adult.
Nu, nu este. Și asta e vina mea.
El a fost întotdeauna micul meu Max. Și nu poate înota fără mine.
'neața mamă.
Bună iubitule. Cum ai dormit?
Grozav. Camera are o priveliște uimitoare.
Bun.
Ei bine, eu... chiar am o întâlnire în centrul orașului,
dar mă gândeam dacă ești liber, că am putea lua prânzul împreună.
La ora unu. La Via Carota?
- Sună bine. - Bine. Perfect.
Ne vedem mai târziu.
Pa, dragă.
Richard?
Îmi cer iertare pentru ziua de ieri.
Am luat un Klonopin, și am băut cam mult.
Max, vom fi unul în viața celuilalt într-un viitor previzibil.
Să facem tot ce este mai bine, da?
Știi, mama ta și cu mine participăm
la o gală de beneficiu în seara asta pentru Fundația Richard Hobbes.
Răposata mea soție a fondat-o.
Facem tot felul de contribuții caritabile.
Ai vrea să fac o donație?
Pentru că, sincer, acum sunt cam sărăcuț.
Nu. Nu, m-am gândit că ai putea să ni te alături.
Vor fi... câteva acte muzicale foarte la modă.
Mi se spune că sunt destul de relevante.
Vor fi mulți tineri de vârsta ta.
Multe tinere.
Mulțumesc, dar cred ar trebui să nu ies și să mă odihnesc.
Da. Destul de corect.
Ei bine, ai fost groaznic. L-ai tratat ca pe un chelner.
Încă nu am idee cine este.
Nu, el apare... în emisiunea aia TV. Joacă rolul unui spion. Este foarte faimos.
Toată noaptea, tot ce m-am putut gândi e să fiu singur cu tine.
Ești singur cu mine acum.
Nu-mi pasă de actori. Ar trebui să știi asta.
Te vreau doar pentru mine.
- Domnule, calmează-te. - Ți-am cerut să te legitimezi...
Domnule, poliția este aici.
- Poliția? Hei! Ce se petrece aici? - La naiba, ce înseamnă asta?
Domnule, scuzați-mă. Sunt Poliția din New York. - Of, Dumnezeule...
Detectivul Collins. Tânărul acesta locuiește aici?
- Păi, el stă aici. - Nu locuiesc aici.
- Ce-ai făcut? - Nimic. Nu am făcut nimic.
A cerut droguri de la un ofițer sub acoperire.
A venit la mine și a încercat să-mi vândă cocaină.
- Și ai spus da. - Nu-mi pune cuvinte în gură.
- Detective, cât de grav este? - Nu arată bine.
Are câteva infracțiuni.
I-am verificat numele, și ar putea să ispășească ceva timp.
- Of, Doamne. Max. - Ce... Ce se întâmplă acum?
- Îl voi duce în centru... - La naiba, omule. Am plecat de aici.
Ia-ți mâinile de pe mine!
Richard! Richard, te rog. Oprește-l. Oprește-l!
Calmează-te!
- La dracu! - Detective, putem vorbi despre asta?
- La dracu. - Acum?
Fac donații mari Departamentului de Poliție New York în fiecare an.
Da, domnule, sunt conștient de asta.
Acesta este motivul apelului de curtoazie. De aceea sunt aici.
Îl cunosc pe comisar. Marty este un prieten bun.
- Pot să spun o vorbă bună pentru tine. - Richard, nu trebuie să faci asta.
Cuvântul meu are greutate în acest oraș.
Asta e cu două tăișuri.
Apreciez cu adevărat ceea ce ai făcut, venind aici.
Nu știu, domnule.
Îți voi plăti timpul irosit.
Eu... nu pot face asta. Nu, mie... Îmi pare rău..
Ia dracului banii, detective.
- Stai. El nu e polițist. - Ce?
- Doamnă,... - Taci.
Asta este... Asta face Max.
El joacă din astea... aceste mici jocuri de încredere.
Asta este, nu-i așa? Asta este... Asta este unul dintre jocurile tale, nu?
- Pot să te asigur că sunt... - Tu ieși afară.
Ieși afară sau chiar voi chema poliția. Vorbesc serios. Pleacă de-aici.
Bărbatul, adică, cred că...
- Omule, la naiba. - Mai bine... Mai bine pleci.
- Crezi că e amuzant? - De ce nu te-ai stăpânit?
Crezi că asta e amuzant?
Fii serios omule.
- Ești bine? - Pleacă de-aici. Pleacă de-aici.
- Bine. - Scuze. Îmi pare rău.
- Te sun mai târziu. Mulțumesc. - Bine, omule.
Ne vedem mai târziu, frate.
Oo, Doamne.
Mamă, ascultă.
Ți-am dat totul, știi.
Tu... Ai avut toate avantajele.
Tu... nu ai... nu ai vrut nimic,
și asta îmi faci?
- Mă umilești în fața lui? - E doar o...
Vreau să pleci.
Nu te mai vreau aici.
Atâta osteneală pentru 1.000 de dolari.
Lasă-mă să-ți dau un sfat, Max.
Dacă ai de gând să furi, fură mai mult.
Iartă-mă că te-am lovit.
Uită.
Nu, am cam exagerat.
Stai să văd.
Este prea devreme pentru un păhărel?
Nu-mi place cum te uiți la el.
Ei haide.
Îți place un pic de el.
Bineînțeles că îmi place de el. Este miliardar.
Nu despre asta vorbesc.
Uite, mă simt foarte bine în momentul ăsta.
Suntem foarte aproape.
El vrea să se întâlnească cu tine la biroul lui la ora unu.
Ei bine, poate că nu vreau să mai fac asta.
De ce nu? Nu fi gelos.
Știi că nu-mi plac bătrânii.
Știi ce îmi place.
Bine.
Nu.
Spune-mi ce-mi place.
Îți place de mine.
Îmi place de tine.
De ce te plac?
Pentru că îți dau ce îți dorești.
Deci, dă-mi ce-mi doresc.
Dă-mi ce vreau.
Bine.
Max, mulțumesc că ai venit.
Hei. Te simți bine?
Da, este doar o verificare. Aici, urmează-mă.
Am vrut să-mi cer scuze pentru seara trecută.
A fost nepotrivit.
Ce subestimare.
Știi, când mama ta mi-a spus prima oară despre tine,
a spus că ești bine educat, deștept, inteligent.
M-am gândit, știi, eu mereu sunt în căutarea unui astfel de tânăr.
- Îmi oferi un loc de muncă, aici? - Nu. Mă îndoiesc că ai vrea unul.
Tu ce faci aici?
Ai programat o întâlnire?
Nu. Nu știam că am nevoie de programare.
Ce este, Tom?
M-am întors.
Da, văd asta. Deci ce este?
Am vrut doar să te salut, să văd cum te simți...
- Acum nu este un moment bun. - Bine, super. Ne mai vedem, tata.
Tom.
Hai pe aici.
Acela era fiul meu.
Am presupus mereu că o să moștenească toate astea.
Apoi mama lui a murit și el a fost foarte afectat.
Nu are forța necesară să lucreze aici. E prea slab.
Când a împlinit 21 de ani, i-am oferit tot ce voia.
Știi ce mi-a cerut fiul meu?
Nu știu, Richard.
O copie Jane Eyre, semnată de Charlotte Brontë.
Acum vrea să deschidă o librărie.
Nu e tocmai o investiție solidă.
Nu. Dar i-o voi da oricum.
Știi de ce, Max?
Pentru că avem o singură viață.
Și nu voi fi temnicerul fiului meu pentru scurtă să perioada pe pământ.
Vreau să fii sincer cu tine însuți, Max.
Dacă ar fi să te angajez să lucrezi pentru mine, cum crezi că s-ar termina?
Nu prea bine.
Sunt de acord.
Totuși, vreau să-ți ofer un loc de muncă. Mă gândesc la 60.000 de dolari pe lună.
Șaizeci de mii pe lună? Pentru ce?
Să ieși și să găsești o oportunitate. Pune-ți amprenta pe ceva.
Vrei să plec.
Îi provoci angoasa mamei tale, Max. Și eu nu voi accepta.
Așadar ce sunt eu? O investiție proastă?
Nu am ajuns unde sunt, făcând investiții proaste.
Asta merit, Richard? 60 de mii de dolari pe lună?
Îți ofer o oportunitate.
Vreau un an de salariu în avans.
Asta se poate aranja. Voi transfera banii în...
Să transferi banii? Nu, ce? Ca să trebuiască să plătesc taxe?
Angajezi cu un contabil? Nu.
Vreau bani lichizi în avans.
Adu-mi banii și o ai pe mama doar pentru tine.
Am plecat. Nici măcar nu vei mai auzi de mine. Nici măcar o carte poștală.
Așteaptă aici.
- Am reușit. - Am făcut-o, iubitule.
Unde dracului sunt banii mei?
Arătați bine, voi.
Să bem.
- Da! - Hai să o facem.
Să începem.
Avem miarele mari, amice.
Stai, uite.
Este un tip nou pe nume Goldie.
- E din L. A.. - Da.
A început să lucreze ca cascador înainte să treacă la găinarii,
sau ce naiba facem noi.
A început să lucreze ca, cascador. Un nebun.
Are recomandări înalte și el caută o oportunitate.
Și am nevoie de voi.
Tipsy...
Ne-am retras.
Fii serios omule. Ce... Ce, te pensionezi?
- Nu, nu, nu, nu. Nu. - Asta este?
Ce vei face? Fac tot... Haide.
Nu, luăm...
- O să ne luăm o vacanță. - Noi... noi... Da.
- Luăm o vacanță. - Bine. Ei bine, anunțați-mă
- când vă întoarceți. Bine? - Bine.
O să vrei să-l întâlnești.
Mare rahat, bine?
Hei.
Râzi de mine. Unde-mi sunt banii?
Haide.
Ce?
- Ăștia sunt. Tipsy, ăștia sunt. - Nu.
Am avut cheltuieli...
- Ne-am ocupat de unele cheltuieli. - ...de care nu mi-am dat seama.
Da, bine, doar atât... Nu. Nu, nu. Nu asta am convenit, omule.
- Știu, dar lucrurile se mai schimbă. - Da.
Acesta devine un obicei cu voi doi. Încep să simt că sunt o țintă.
- Acum râdem despre asta. - Nu. Ei haide omule. Nu.
Nu, nu, nu.
Absolut nu.
Totuși, faină escrocherie, nu?
Poți să-i mulțumești lui Madeline... lui Madeline pentru asta.
Încetează. Încetează.
Mulțumesc, Madeline.
Cu plăcere, Tipsy. Cu plăcere.
- Mulțumesc, Tipsy. - Da. Mulțumesc pentru tot, omule.
- O să... te sun. - Da. Desigur.
- Voi fiți pe fază, bine? - Pa.
- Trei sferturi de milion. - Nu-i rău.
Acum ce?
Mă duc acasă. O să-mi iau lucrurile.
Și o să-i spun că am o mătușă bolnavă în Jersey.
Și plec la prima oră, dimineață.
Mă iubești?
Din păcate.
Bună.
Bună. Așa deci...
Am vești bune și vești proaste.
Vestea bună este că toți banii sunt ai tăi.
Bine. Care sunt veștile proaste?
Vestea proastă este că ai avut dreptate.
În legătură cu ce?
Bătrânul mă iubește.
Vrea să se căsătorească cu mine, așa că rămân.
Ce vrei să spui?
Poate că nu mai vreau să stau toată ziua într-un bar
ca să fac mici escrocherii pentru tot restul vieții mele.
Doar nu vorbești serios.
Mai devreme sau mai târziu bătrânul va pune întrebări.
Nu. Nu, nu va pune. E prea implicat.
Se gândește la multe lucruri.
Știi, sănătatea lui și afacerile lui.
Și de... acea epavă emoțională a unui fiu.
Dar eu sunt lucrul bun, nu?
Eu sunt lucrul bun pe care îl are.
Da.
Te cunosc. Stai, și vei aluneca.
Nu, nu o voi face. Sunt prea bună.
Și dacă ei nu te caută, nici nu te văd.
Chiar faci asta?
Da.
Nu mai vreau să mă mai joc de-a mama.
Este plictisitor.
Max Burnett, e poliția.
Avem un mandat restant să te arestăm. Deschide ușa.
Nu te cred. Cine e la ușă? Tipsy?
Mai bine pleci.
Tu blufezi.
Da, păi spune că e cacealmaua mea și deschide ușa.
Deschide ușa.
Deci, m-ai folosit?
Max Burnett.
- La dracu. - Deschide ușa.
Condoleanțe.
Acordă-mi un minut să trecem peste testamentul lui Richard.
Sunt documente sensibile la timp.
Și, de asemenea, cred că mai bine este să o facem imediat, de dragul lui Tom.
Bine.
Richard a dictat acest ultim proiect de bună voie, față de mine personal,
iar apoi l-a semnat.
Și pentru că boala îi era la apogeu,
simt că este obligația mea să te asigur
că era convingător și sănătos mental când a făcut asta.
Richard a lăsat cea mai mare parte a moșiei, lui Madeline.
E ridicol, asta... Ar trebui să fie a lui Tom.
Richard a fost foarte clar. După ultimul incident cu Tom...
- Mi s-au furat 350.000 de dolari. - Avea mari nelămuriri...
- Și am avut o criză de nervi. - ... lăsându-i lui Tom atât afacerea
cât și moșia.
Vei fi îngrijit de un trust.
Este generos.
Și îți va permite să păstrezi librăria.
Tom va păstra de asemenea, controlul de caritate,
al Fundației Richard Hobbes.
Cât despre orice altceva, proprietăți, active, acțiuni, stocuri,
restul de 9,2 miliarde...
Toate vor merge la Madeline.
Ei bine, cel puțin mi-a încredințat Fundația.
A făcut-o, Tom. Ești președintele consiliului de administrație.
Și Madeline a fost numită administrator.
Sunt administrator?
Este doar o formalitate.
O asigurare în caz că Tom este incapabil să-și îndeplinească îndatoririle
- și Madeline va... - Va prelua. Da, înțeleg.
A avut încredere în tine cu controlul Fundației.
Pot să-ți spun asta cu deplină sinceritate.
- S-a gândit la lumea de lângă tine. - Da, bine.
Fără supărare, dar ultimele dorințe ale tatei îmi arată exact ce credea despre mine.
David, aș vrea să fiu singur cu Tom pentru un minut,
- dacă se poate. - Desigur. Desigur.
Mulțumesc. Mulțumesc.
Îmi pare foarte rău.
- Nu fi. Nu e vina ta. - Nu, eu doar...
Vreau să știi că sunt partenera ta.
Și că sunt aici pentru tine.
Sunt aici pentru tot ai nevoie. Nu trebuie să treci prin asta singur.
Mulțumesc că ai spus asta.
Poți sta cu mine cât timp vrei.
Nu trebuie să te muți prea curând.
Dar va trebui să vând acest apartament pentru că nu-l pot ține.
Nu pot... Nu pot sta aici singură. Pur și simplu nu pot.
Nu pot să mă descurc.
- Nu știu de ce am adus în discuție asta. - Bine.
Nu ar trebui... nu ar trebui...
- Nu, am înțeles. - Nu ar fi trebuit să vorbesc acum.
Putem discuta altă dată.
- Cred că sunt prea multe. - E în regulă. E în regulă.
Este mult pentru amândoi ca să ne ocupăm de asta, acum.
- Mulțumesc, Patrick. - Cu plăcere, domnișoară Hobbes.
- Bună dimineața, Charlie. - Ce mai faci, domnișoară Hobbes?
Am să verific camera. Mă întorc imediat.
Mulțumesc foarte mult.
D-na. Hobbes.
Ce frumos este. Pot să văd cealaltă tavă?
Da, desigur.
Trebuie să îți spun ceva. Cred că am văzut...
Te rog, vino pe aici. Tom te așteaptă.
O să se plictisească amarnic. Vino să vorbim peste 20 de ani.
O să mă ocup exact de același lucru. Știi ce spun?
Doamnă Hobbes. Bună dimineața. Eu sunt Pat Braddock.
Ne-am întâlnit câteva momente la slujba de pomenire a soțului dvs.
Da, desigur. Ce mai faceți?
Sunt bine. Mulțumesc.
Aceștia sunt asociații mei, domnul McCabe, domnul Mosely.
Suntem aici să-l vedem pe Tom. Facem câteva afaceri pentru el.
Ce tip de afacere?
Pat, hei.
E în regulă, Madeline.
- Braddock este un vechi prieten de familie. - Salut, Tom.
Mă bucur să te văd. A lucrat pentru tatăl meu
și se ocupa ori de câte ori avea ceva sensibil de rezolvat.
De fapt, Madeline, Vreau să vezi asta.
Tom ne-a cerut ajutorul pentru a găsi tânăra care a comis furtul.
După ce i-am rulat poza prin sistem,
am dat de această femeie. Credem că aceasta este ea.
- Ea e. - În regulă.
Așadar ea se numește Sandra Carmic.
S-a născut în Seattle. A avut o copilărie grea.
Am vorbit cu mama ei, dar cu fiica pare că nu a mai vorbit de câțiva ani.
Bine, abandonează liceul la 16 ani,
adună la activ o serie de infracțiuni.
Furt, posesie de droguri, agresiune.
Dar apoi își dezvoltă un obicei,
de a străbate țara până când se îndreaptă spre Queens,
unde este arestată din nou pentru posesie de droguri.
Ea este eliberată condiționat și acolo i se pierde urma.
Bine, deci asta e. E dependentă de droguri.
Ei bine, sincer, ridică câteva întrebări.
- Ce fel de întrebări? - Da, ce anume?
Ce a făcut ea necesită mult rafinament.
Nu văd cum a făcut asta de una singură.
Acum cred că, căutăm mai mult de o persoană.
- Vă vom ține la curent. - Mulțumesc. Chiar apreciez asta.
- O să-i prindem. - Bine. Nu, am încredere în tine.
- Mai vorbim în curând, bine? - Bine. Da.
Bună!
- Nu știam că gătești. - Nu e rău pentru o soție trofeu, nu?
Adică, tatăl tău mi-a zis ce ai spus despre mine.
- Scuze. Nu te cunoșteam atunci. - Nu-mi pasă.
- El era subiectul principal. - Sincer... chiar nu-mi pasă.
Ți-e foame?
Da. Aș mânca ceva. Doar să-mi las lucrurile.
Ai avut noroc să găsești fata aia?
Nu încă. Braddock a avut o pistă la Miami, dar a fost o fundătură.
Dragă, să știi că ceea ce ți-au făcut oamenii ăștia
a fost îngrozitor aiurea și nedrept.
Dar nu cred că găsind-o te va face să te simți mai bine.
Nu sunt de acord.
Da, ei bine...
Bine. Stai, eu... am ceva ce vreau să-ți arăt.
Așadar eu...
am început să caut apartamente pentru tine.
Acestea sunt toate în centrul orașului, lângă librărie,
și nu ar implica naveta.
- Ce este asta? - Ei bine, ce ți-am spus.
Va trebui să vând acest apartament, așa că vreau să-ți găsești un loc.
Știu, dar nu vreau ca tu să faci asta pentru mine.
Dar vreau, dragă.
- Vreau să te ajut cu asta. - Am înțeles. Eu doar spun că
- îmi pot găsi un apartament. Mulțumesc. - De ce te superi?
- Nu m-am supărat. - Nu, te-ai iritat.
- Nu, ba nu. Doar că... - Te-ai supărat, bine.
- Nu poți veni aici să faci asta... - Nu, dar vreau.
- ...și să te aștepți să nu reacționez. - Vreau să fac parte din asta.
- Nu e problema ta. Nu ești mama mea! - Nu, ai dreptate. Nu sunt.
Pentru că dacă aș fi, ți-aș spune maturizează-te dracului.
Oamenii au dezamăgiri în fiecare zi.
Li se întâmplă tuturor, da?
Tot timpul.
Dar majoritatea copiilor nu au posibilitatea să angajeze bărbați să le găsească fata respectivă.
Ea a furat bani de la mine.
Nu de asta o faci. Vrei să o vezi din nou.
Corect?
Poți să te minți singur, dar pe mine nu mă poți minți.
Îmi pare rău. A sunat cam dur.
- Crezi că sunt un ratat. - Nu, nu cred.
- Ba crezi. - Nu, nu cred că ești un ratat.
Cred că...
Cred că ești om.
Cred că toți suntem oameni.
Și facem tot ce putem.
Îi voi spune lui Braddock să renunțe.
Bine pentru tine, dragă. Știu că e greu.
Acest apartament nu este listat. Sunteți primii oameni care îl văd.
E incitant.
- Acesta este un cartier grozav. - Alo?
- Sunt mulți tineri aici. - Da?
Ei bine, Tom are o librărie
- pe strada Thompson... - Da. Bine.
- ...deci asta e perfect. - Adu-o în apartament. Da.
- Dragă, ce... ce se întâmplă? - Bine. Mulțumesc.
Au găsit-o.
Credeam că le-ai spus să nu o mai caute?
Ei bine, le-am spus... da. Dar au urmărit o ultimă pistă și au găsit-o.
- Unde este ea? - O aduc în apartament.
Vreau doar să vorbesc cu ea. Trebuie să plec. Scuze.
Mii de scuze. Va trebui facem vizita altă dată. Mulțumesc mult.
- Au dus-o în camera de oaspeți. - Bine.
Locuia la motelul Lincoln de pe autostrada Cross Bronx.
Și e dependentă înrăită de heroină. Arată rău de când n-ai mai văzut-o, Tom.
În regulă? Stai. Așteaptă o secundă.
I-am dat un sedativ să o calmăm,
dar va avea un comportament agresiv, așa că...
- Pot să intru să vorbesc cu ea? - Am să vin cu tine.
Nu. Mă descurc.
Ea a mai spus ceva?
Mai ai vreo perspectivă?
Nu încă.
Ești bine, dragule?
Da.
Da. Sunt bine.
Este ciudat. Parcă este ea, dar nu este ea.
Ți-a spus ceva?
Da, ai avut dreptate.
Ea nu lucra singură. Era... un tip care i-a fost complice.
El a învățat-o totul și a antrenat-o.
El a planificat totul.
Ea a spus că el are un fel de legătură cu... cu noi.
Ce fel de legătură?
Ea a spus că el știe totul despre mine. Ea a spus că i s-a părut ceva personal.
L-a descris?
- A spus cum arată? - Nu, dar a înșelat-o și pe ea.
A lăsat-o fără nimic.
I-am spus că poate rămâne aici...
- Nu, nu, nu, nu. Nu poate rămâne aici. - și...
- ea e bolnavă - Nu.
- și are nevoie de un loc pentru dezintoxicare... - Nu.
- și regretă ce a făcut. - E o drogată, nu poți avea încredere în ea.
- E capabilă de orice să facă rost de bani. - Sunt de acord.
- Foarte ușor pentru mine. - Nu. O să stea aici.
Voi avea grijă de ea. O să aduc doctori sau asistente sau ce are nevoie.
- Dar vreau să fac asta. - Domnule Braddock, nu este sigur.
- Am nevoie de ajutorul tău cu asta. - Ei bine, eu...
Uite, pot pune oameni la ușa camerei ei. Va fi închisă.
Nu asta mă îngrijorează. Dar, haide.
Adică, ești pregătit pentru momentul când se trezește
- și o vei vedea pe cea adevărată? - Mor de nerăbdare să o văd pe cea adevărată.
Bine. Dacă ea va rămâne aici, atunci trebuie să vorbesc cu ea.
- Nu, așteaptă. Are nevoie de odihnă. - Nu, ar trebui.
Sandra?
Bună, sunt Madeline.
Am fost căsătorită cu tatăl lui Tom. Sunt mama lui vitregă.
Suge-mi-ai pula, târfă mincinoasă.
Da, știu cine ești Madeline.
Max mi-a spus toată povestea.
Că ai asmuțit poliția pe urmele lui, ca apoi a trebuit să-l implori să se întoarcă.
Cum că era un bătrân pe moarte ce avea să lase în urmă o avere,
și tot ce trebuia făcut era...
să-l îndepărteze pe fiu-su
încât văduva lui o mincinoasă ordinară să poată moșteni totul.
Deci ce vrei?
Vreau să mărturisesc. Să mărturisesc totul
și să-mi iau povara asta de pe piept.
Fă-mi o favoare și cheamă-l pe Tom. Tom?
Cât vrei?
Nu-ți vreau banii, cățea.
Nu?
Max și cu mine trebuia să ne întâlnim la Penn Station.
Am așteptat acolo trei zile.
Pentru că am fost atât de proastă, încât am crezut că i s-a întâmplat ceva.
Îți vine să crezi asta?
El m-a părăsit.
Atunci ce pot face pentru tine?
Îl vreau pe Max.
Vreau să-l văd pe Max.
Vreau să mă uit la fața lui, și vreau să vadă ce mi-a făcut.
Vreau să-l văd pe Max.
Dragă, nu știu unde este.
Mai bine ai afla.
Sau le voi spune celor din camera alăturată, cine ești cu adevărat.
Ea poate rămâne.
Apelul tău a fost redirecționat la un sistem automat de mesaje vocale.
Când ai terminat de înregistrat,
poți închide sau apasă tasta 1 pentru mai multe opțiuni.
Deci, am o problemă.
Au găsit-o pe fetița ta drogată pe autostrada Cross Bronx.
Și acum e în apartamentul meu tânjind după tine.
Chiar ai făcut un număr de actorie cu ea, nu-i așa?
Chiar... nu trebuia să mergi atât de departe.
Adică, ce dracu i-ai spus?
Sună-mă.
Unde este? Unde-i el?
L-ai găsit?
Când ai terminat de înregistrat,
poți închide sau apasă tasta 1 pentru mai multe opțiuni.
Max. Hei, sunt eu din nou. Poți să-mi dai un telefon?
Max mi-a spus toată povestea.
Și știu cine ești.
Te rog sună-mă înapoi. Am nevoie de tine.
Îl vreau pe Max.
Vreau să-l văd pe Max. Vreau să-l văd pe Max.
Doar te rog sună-mă înapoi. Hai, Max. Te rog.
Sau le voi spune celor din camera alăturată cine ești cu adevărat.
Ascultă, m-am întors așa cum mi-ai cerut.
I-am creat lui Tom o cădere nervoasă. Mi-am luat banii. Acum m-am retras.
Da, dar eu...
Eu doar...
Cred că...
Te vreau înapoi.
Mă vrei înapoi?
Da.
Vrei să mă întorc să repar situația.
La naiba, da.
- Pune aia jos... - Da, știu că este corect.
- Bine. Și apoi o să... - Câștigi,
așa că nu înțeleg de ce ai atâtea întrebări.
Mă înșeli? Mă găsești?
Bună. Ce mai face tânărul nostru pacient?
- Mă descurc mult mai bine. Mulțumesc. - Da, noaptea trecută a fost grea,
- dar cred că am trecut peste hop. - Ce ușurare.
Arăți mult mai bine.
Voiam să ies la o plimbare. Vrei să vii cu mine?
Nu. Știi, ea nu și-a revenit 100%.
Cred că aerul proaspăt i-ar putea face bine.
- Nu știu ce să zic. - Nu.
- O plimbare ar fi perfectă. - Bun. Ți-am adus un pulover.
A mers rapid. El unde-i?
Îl poți întreba personal.
Avem o înțelegere, da?
Odată ce îl vezi, ieși din viața mea.
- Nu vreau nimic de la tine. - Bun.
Cum poți să faci ceea ce faci?
Exersând.
Unde mergem?
Aici e bine.
M-ai părăsit!
Te-am... așteptat zile întregi! M-ai părăsit al naibii tu!
Cum ai putut?
M-ai aruncat ca pe un gunoi!
Op, Doamne. Te rog. Ai terminat?
Ai fost prins. Asta facem.
Așadar acum, întrebarea este, cum îndreptăm lucrurile corect pentru tine?
Vreau să-și ceară scuze.
Păi nu poate. Pentru că el nu are regrete.
Ai simțit ceva pentru mine?
Nu am simțit nimic.
Ce dracu este asta?
La dracu.
Ce ți-am spus?
Ea s-a folosit de cei doi pentru a-ți sufla moștenirea de sub tine.
Ce? Nu ai nimic de spus?
Moștenirea îi aparține lui Tom.
Și tu o să i-o dai înapoi. Sunt banii lui.
Dacă erau banii lui Tom, i-ar avea.
Dar sunt banii mei.
Și știi ce o să fac cu banii mei?
O să îndrept un miliard de dolari spre voi.
Cele trei dormitoare ale tale din Scarsdale sau Lloyd Harbour, sau orice naibii.
S-au dus. Benz-ul tău. S-a dus. Fondul pentru facultatea copiilor tăi.
Până termin cu tine, totul dispare.
Totul este doar despre bani pentru tine, nu?
Doar asta vă interesează pe oricare dintre voi, banii.
Nu, Sandra?
Hei! Spune ceva! Răspunde-mi!
- Hei, hei. Tom. Tom. Nu. - Hei! Hei, hei.
Ți-ai bătut joc de mine de la prima întâlnire.
- Tom... - Lasă jos arma. Las-o jos.
Ai luat totul.
- Îmi pare rău. - Ești o mincinoasă nenorocită. Să taci...
Tom, las-o jos. Haide. Lasă jos arma.
- Lasă jos arma. Tom. - Lasă jos arma.
Am vorbit serios ce am spus, Tom. Am vorbit serios ce am spus.
Ai dreptate. Ai dreptate. Nu ești tu.
- Tom, nu! Ce faci? - Hei. Nu, nu, nu, nu, nu. Tom, nu.
Tu ai făcut asta. Ne-ai distrus.
Uită-te la mine. Uite ce mi-ai făcut. Uite ce i-ai făcut tatălui meu!
Am avut grijă de tatăl tău. L-am ținut în viață.
- Rahat! - Tom, te rog nu face asta.
Tu să taci.
Tom, lasa... lasă pistolul jos, bine?
Te rog, lasă-l jos. Pune-l jos.
Tom, nu.
Nu!
- Dă-te în spate. - Lasă jos arma.
Dă-te în spate.
- Lasă pistolul jos, Madeline. - Vrei să mă omori, Madeline?
- Dă-te înapoi. Tom, nu. - Vrei să mă împuști? Hai trage!
- Hei! Tom. - Trage.
- Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu. - Ce? Ce...
Tom?
Haide. Stai cu mine.
Tom.
Ce naiba?
Oo, Dumnezeule.
L-ai ucis.
Nu eu. El... el... s-a împuscat. Ai văzut doar.
- Sună la poliție. - Mă ocup.
- Nu! - S-a sinucis.
Scuze, ce? Tu cine dracu ești? Taci naibii. Tu faci parte din asta.
- Trebuie să raportez un foc de armă. - Nu am făcut-o. eu... eu...
- Nu l-am omorât. - Da, s-a tras un foc de armă.
Un tânăr a fost împușcat în piept. Nu sunt sigur.
Acest copil este mort. Asta este o... este... Asta este o tragedie.
- Dar eu... nu am... - Nu, nu a tras ea. El s-a sinucis.
Pot descurca situația. Eu pot...
- Pot descurca situația. - Scuze, ce?
O să dau banii înapoi.
- Îi dau Fundației. - Ce vrei să spui?
- O să-i dai înapoi? - Da.
Nu vreau să merg la închisoare pentru ceva ce nu am făcut!
Nu. Vine. Vine poliția.
Ne lași pe seama poliției și banii aceia rămân ai nimănui.
- Gândește-te la ce e de făcut. - Of tu.
Vor da banii înapoi!
Te rog! Te rog! Te implor, te rog! Nu vreau să merg la închisoare!
Ce dezastru, la naiba.
Madeline Hobbes e pe linia 1. Spune că e ceva urgent.
Scuzați-mă un minut.
Madeline... Alo?
Este totul în regulă?
Vreau să-mi transfer moștenirea către Fundația Richard Hobbes.
A fost dorința lui Richard ca tu să primești moștenirea, Madeline.
Este a ta.
Dar vreau să meargă la Fundație.
Și vreau să se transfere azi.
Vreau să te ocupi de asta, David. Cât mai curând posibil.
Madeline, ce este asta? Ești constrânsă?
Nu.
Poți să îmi spui dacă s-a întâmplat ceva. Pot să te ajut.
Următorul zbor este spre Oklahoma City.
Avem 40 de minute. Nu vă opriți.
Madeline? Ai vorbit cu Tom despre asta?
Ești avocatul meu, da?
Da. Desigur.
Atunci vreau să faci ce-ți spun și transferă banii.
Toți.
Pregătim hârtiile.
Fă-l să pară un jaf.
Pari foarte calmă pentru cineva care a pierdut o grămadă de bani.
Ei bine, sunt o profesionistă.
Ai renunțat la miliarde de dolari.
- Asta am făcut? - Ai renunțat?
Nu știu. Am făcut-o?
Adică am dat banii către Fundație.
Șeful Fundației este Tom.
Sau ar trebui să spun, a fost.
Tom e mort.
Și așa, banii sunt administrați de mandatar.
Și ghici cine este?
Tot despre bani vorbești?
Da. Da, vorbim.
Tom e mort.
Noi l-am ucis.
- Încearcă să te abții. - Mi se face rău.
Trebuie să scăpăm de ea.
Nu putem. Ea este martoră. Știe prea multe.
Ce este? Ți-a ajuns la inimă?
Nu.
E în regulă. Adică, se întâmplă.
Nu mi-a ajuns la inimă.
Adică, poți să faci ce vrei.
Nu-mi pasă.
- Nu mi-a ajuns la inimă. - Bun.
Doriți niște apă?
Mulțumesc.
- Ăsta nu este sânge. - Ce?
Uite. Iese prea ușor.
- Ăsta nu este sânge. - Stai să văd.
Dacă nu este sânge, atunci ce este?
Tu să-mi spui.
Ce insinuezi?
Ești implicat în asta?
- Implicat în ce? - M-ai făcut să dau banii.
- Nu, nu am făcut așa ceva. - Nu, Tom este în viață. Mi-ai tras-o.
- Ce vrei să spui? - Mi-ai tras-o.
- O să te omor. - Nu am avut de-a face...
- O să te termin! - Nu am avut nimic de-a face cu asta.
Sandra.
Sandra! Sandra?
- Crăciun fericit, Max. - Crăciun fericit, Sandra.
Sandy. Toată lumea îmi spune Sandy.
O să le dăm impresia oamenilor că ești cineva care nu ești.
Și când o să termin cu tine, va fi 100% convingător.
Și ce se întâmplă dacă rămân?
Lucrezi pentru mine.
Este de adevăratelea?
E adevărat.
Cum pot fi sigură?
Chiar te plac.
Și tu îmi placi foarte mult.
Este fratele meu. Are nevoie de bani.
- Jason. Nu ridica tonul... - Ascultă. Ascultă-mă două secunde!
Locuiesc cu tatăl meu și noua lui soție.
El crede că sunt o dezamăgire.
Dar nu ești o dezamăgire.
Te iubesc.
Nu poți înșela un om cinstit, nu?
De aceea nu ne pare niciodată rău pentru victimă.
Max mi-a spus întreaga poveste.
Era un bătrân care era pe moarte și avea să lase în urmă o avere.
Trebuia doar să-l dăm deoparte pe fiu
încât văduva lui o mincinoasă ordinară să poată moșteni totul.
Miliardarul Richard Hobbes, a murit la 75 de ani
Vreau să mărturisesc.
Mărturisesc totul.
Îmi pare tare rău pentru toate astea.
Ce mai faci, Tipsy?
Richard e mort iar Madeline a primit toți banii.
Ce a făcut ea necesită mult rafinament.
Nu văd cum ea a făcut asta de una singură.
Cred că, căutăm mai mult de o persoană.
Există un tip alb pe nume Goldie.
Ne place să-i spunem Goldie pentru că avea... părul roșcat.
Trebuie să scoatem astea de aici.
Da, ai avut dreptate.
Era... era tipul ăsta care îi era complice.
El a învățat-o totul și a antrenat-o. A planificat totul.
Nu. Încă o dată.
Și el a înșelat-o. A lăsat-o fără nimic.
Cum poți să faci ceea ce faci?
Exersând.
Hei, scuze, am o întrebare rapidă.
Trebuie să știu unde naiba
- sunt banii mei? Uitați-vă la voi. - Iată-i.
Arată ca niște polițiști sub acoperire. Care-i treaba? - Ce faci iubitule?
- Ce mai faci? - Iată banii tăi.
Bine. Nu e rău, Sandy. Max te-a învățat bine, înțeleg.
Bine, ultima șansă, da? Chiar aș avea nevoie de cineva ca tine.
Scuze, Goldie. Am terminat.
- Da, orice. Replica aia am mai auzit-o. - Am terminat.
- În regulă. Trebuie să o tăiem. - Da.
- Ne vedem mai târziu. - Pace.
- Numa'ncet. - O să investesc în imobiliare, iubitule.
- Hai să le luăm! - Da!
Pa, Sandy.
Ai o grămadă de bani, Tom.
Sper să faci ceva bun cu ei.
Voi face.
- Mulțumesc. - Îmi mulțumești?
Îți luasem totul.
Dar i-ai și adus înapoi.
Deci, este un mic restaurant cu specific japonez pe Mott Street.
Dacă nu ai nimic de făcut, fac cinste cu cina.
Păi eu sunt singur.
Și îmi cam place să fiu singur.
Traducerea și adaptarea geoguyro.