PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Na prvním místě je vaše zdraví a bezpečnost.
Takže jestli najdete nějaké jehly,
jen mi řekněte a my pro ně přijdeme
a dáme je do příslušného koše a zbavíme se jich.
Určitě si vezměte gumáky,
protože mají na podrážce ochranu,
která zajistí, že hřebíky a tak,
na které narazíte, vám nepropíchnou nohu.
A pokud je krysí moč na předmětu, kterého se dotknete...
Přesně tak... Krysí moč.
...mohlo by se vám udělat špatně.
Ne.
Navzdory tomu, jak to vypadá, není to soudem nařízená prospěšná služba.
S Darinem jsme tu dobrovolně.
Vlastně všichni tu jsou dobrovolně.
Fakt by to chtělo lopatu.
Sbírám odpadek za odpadkem.
Protože někde se začít musí.
Jsme v Evropě.
V hustě obydlené oblasti, která byla kdysi těžce znečištěná.
Naším posláním je zjistit, jak město překonalo smrtící hladinu smogu
a smrtelně nebezpečné vody řeky.
Musíme využít politický vliv, co máme, abychom žádali změnu.
A zatímco válka proti znečišťování je nekonečná,
mnoho bitev bylo vyhráno.
To je super!
- Sejdeme se s nejlepšími ekoinovátory. - Přišli jste se podívat na mou řeku?
Abychom viděli, že změna pochází zevnitř.
Že byste takhle mohl jíst a že by to mohlo být chutné.
A každá troška pomáhá.
Od malé rostliny až po to, co jíte.
A budeme jíst opravdu, opravdu dobře.
- Tohle je naprosto nejlepší. - Jo, neuvěřitelné.
Svatá dobroto.
Tohle je Londýn.
Ahoj, mami!
Začneme hezky od začátku.
Před pár lety jsem potkal Darina.
- Necítím nohy ani ruce. - Jsem na tebe hrdý, brácho.
Jo.
Je to guru zdravého životního stylu a superpotravin.
Ano, skvěle. Díky moc. Vážím si toho.
Dalo by se říct, že na to téma napsal knihu. Doslova.
SUPERŽIVOT DARIN OLIEN
Zdravý životní styl, pevné zásady.
S Darinem cestujeme kolem světa, abychom získali nové perspektivy
na některé velmi staré problémy.
To je Matka Země, brácho.
Hledáme zdravá, udržitelná řešení pro život na Zemi...
Páni.
...a všechny, kdo na ní žijí.
Toho šílenýho bělocha si nevšímejte.
A hej, jíst se musí, ne?
Nemusíš to jíst.
- Jak se to tak hýbe? - Panebože.
Je na čase se vrátit na Zem.
Neskutečný.
Než pojedeme do Londýna, zastavíme v New Yorku,
části Ameriky, která boj se znečišťováním dobře zná.
Jedním z jednoduchých řešení problémů znečišťování velkých měst
a vysokých cen energie ve městě je zelená střecha.
A na téhle střeše má hotel 450 000 hostů,
kteří tu žijí v těchto úlech.
V New Yorku je víc včel než lidí.
A ten, kdo má na starosti téměř půl milionu létajícího,
bodajícího hmyzu na téhle střeše,
je včelař čtvrté generace, Andrew Cote.
Tohle bude moje první zkušenost se včelami.
No, měl byste být zvyklý na davy přilétajících mladých žen.
Vidíte, to je včelařský vtip. Protože všechny dělnice jsou samičky.
Upřímně, je to jako se dívat do zrcadla na mé mladší já.
Taky mi to přišlo!
- Jo? - Drsný, ale hezký.
Jsme tři bloky od Central Parku.
Tyhle dámy tam poletí, užijou si tisíce akrů,
pustí se tam do jídla
a přinesou ten nektar zpátky sem a vyrobí z něj med.
A přes noc tady jen relaxujou?
Žijí tady, rozmnožují se tu, takže tu žijí a umírají.
Ale přes den si poletují po městě.
Jo. Poletují,
rozletí se na tři míle všemi směry
a vždy se vrací do svého úlu.
Včely jsou důležitou součástí našeho ekosystému.
Tyto včely opylují květy a populaci stromů,
což pomáhá životnímu prostředí.
Ale hlavní je: Bez včel bychom nepřežili.
A vedlejší produkt tohoto procesu je sladký.
Velmi sladký.
Jaké problémy myslíte, že jsou pro včely v nejzávažnější
v tomto moderním světě?
Nevhodné používání pesticidů.
Geneticky modifikované plodiny.
Včely přistanou na geneticky modifikované rostlině,
která v sobě má jed, který má odpuzovat hmyz.
- Jo. - A pak ho zanesou do úlu
- a agro... - Zničí jim to příbytek, že?
Zničí jim to příbytek. Jo.
Ohledně zničených příbytků,
dýmák včely uklidní tím, že zamaskuje
nebo zablokuje feromon poplachu, který uvolňují všechny rozčilené včely.
Ale někdy se jedna nebo dvě...
I tak rozebzučí.
Jsou vevnitř?
- Ne. - Ne?
- Ne, on jen... - Jsi v pohodě.
Štípla vás?
Jo, přímo do brady.
- Ne-ne. - Jo.
- Cítím to. - Tak víte, že jste pořád naživu.
Jo.
Tohle je sběratelný med.
Můžeme ho hned ochutnat, jestli chcete.
Ochutnáme ho.
Nikdy jsem nebyl krmen divnějším způsobem, ale...
- Je to sakra dobrý med. - Jo.
Jelikož se nejedná o jednorázové plodiny a protože létají do Central Parku,
myslíte, že jsou tyhle včely technicky vzato šťastnější a zdravější
než včely, které jsou vystaveny jednorázovým plodinám a pesticidům?
Povím vám, že obecně řečeno, ano.
Myslím, že městské medonosné včely jsou mnohem zdravější
- než včely, které jsou na monokulturách. - Páni, to je zajímavé.
A ani si nemyslím, že by to bylo jinak.
No a co ostatní toxiny ze životního prostředí,
jako těžké kovy a znečištění ovzduší?
Protože: „Hej, víte, jsme v New Yorku.“
Co to znečištění? Projevuje se to na medu, nebo...
Ne. Ve Francii byla dobrá studie, která porovnala
med z Paříže s medem z venkova ve Francii.
A zjistili, že med z Paříže má v sobě méně chemikálií.
A myslím, že to je kvůli nižšímu sprejování...
- ve městech. - Vážně?
- Jo. - V Evropě je všechno lepší.
Je dobré vědět, že znečišťování má malý nebo žádný dopad
na včelí med.
Ale znečištění má stále masivní dopady na lidi.
Náš let do Londýna je hned ráno.
Takže poslední večer v New Yorku jsme se rozhodli si trochu užít.
Jo!
- Cítím to. - Nech mě to zkusit.
Parkoviště.
Dobře. Teď jedeme do Londýna,
téměř 2 000 let starého města, se znečištěním a špatnou kvalitu vzduchu
už od průmyslové revoluce v 18. století.
Londýn je úžasné město s dlouhou, bohatou historií,
kterou cítíte v umění a architektuře.
V Londýně momentálně žije asi 8,8 milionu lidí.
A dalších 30 milionů ročně ho navštíví.
Více lidí znamená vyšší znečištění, i když se snaží chovat ekologicky.
A znečištění může snadno narůst na toxickou úroveň a být velmi smrtící.
Začínáme naši cestu na jižním břehu řeky Temže,
naproti budově Parlamentu.
Tohle je Londýnské oko...
LONDÝNSKÉ OKO WATERLOO, LONDÝN
...což je v podstatě obrovské ruské kolo,
s výhledem na centrum Londýna.
Setkáváme se s ředitelem měst z Londýnské ekonomické školy.
Jeho specializací je politika a detaily
globální změny měst a urbanizace.
Vedu výzkumné centrum na města.
Snad je to vhodné přivítání do Londýna.
Rozhodně. Půjdeme tam?
Tohle je obecně považováno za centrum Londýna.
Ale ten vzduch, který teď vidíte,
vypadá čistě a příjemně,
ale je v mnoha částech města toxický.
Není to čistý vzduch.
Asi 10 000 Londýňanů zemře předčasně kvůli znečištění ovzduší v Londýně dneška.
- Jako přímý důsledek. - Vážně?
Jako přímý důsledek znečištění ovzduší v tomto městě.
Vzduch je teď čistší než v padesátých letech,
ale smrtící znečišťování vždy nevypadá jako hustá, černá mlha.
Problém je, že se jedná o jemné částice, které se nazývají PM 2,5
Tyto jemné částice produkují vozidla na fosilní paliva
a hodně se vyskytují v hustě obydlených oblastech.
PM 2,5 se může dostat hluboko do dýchacích cest,
ovlivňuje dýchání a vede k řadě zdravotních problémů.
Ve zkratce, způsobuje příznaky jako mají alergie,
jako je svědění, pálení očí, nosu a hrdla.
Ale dlouhodobě může způsobit astma, srdeční nemoci a dokonce i smrt.
Takže jaké kroky podnikají?
Hlavní priorita byla v dopravě,
takže máme zásadu, která se nazývá „poplatky za přetížení“.
Víceméně, kruh turistického Londýna kolem nás, kde teď jsme,
je kordon, ve kterém když jedete svým autem,
musíte za vjezd zaplatit 11 až 12 liber za den.
Pokud vaše auto silně znečišťuje ovzduší,
můžete zaplatit za vstup do centra až 100 liber.
Páni.
Takže jsme v centru města snížili používání aut
o 20 %, tedy o 80 000 aut méně.
Takže jako jednotlivci,
jak bychom mohli pomoct...
- Jo. - ...tohle vyřešit,
tu otázku znečišťování ovzduší?
Asi nejdůležitější věc je
využívat politický vliv, který máme,
abychom ve volbách požadovali změnu.
Překlad: Volte, volte, volte!
No, díky... Díky, že jste nám ukázal svou kancelář. Je to neuvěřitelné.
Jo, to není moje kancelář.
Jedeme na Londýnskou školu Ekonomie,
abychom se více ponořili do praktických řešení, používaných v celém městě.
A tohle je ředitel pro udržitelnost z LSE: Jon Emmett.
Zdá se, že trénujete eko-bojovníky.
Jo, přesně tak.
Studenti LSE pochází z celého světa,
takže jedna z věcí, co tady děláme,
je, že nabádáme novou generaci světových občanů,
jak přemýšlet o tom, jak budou řešit výzvy naší éry.
Takže můžete studovat udržitelnost a udělat z ní svůj hlavní obor?
Přesně tak, můžete tu studovat zákony a politiky životního prostředí.
Můžeš sem přijít pochopit, jak udělat města zelenějšími.
Kdybych si mohl vybrat znova, šel bych studovat sem, k vám.
Tak se vraťte. Udělejte si tu magistra. Uvítáme vás.
- Měl bych. Využít svůj čas. - To je ono.
Máme spoustu zeleně, zelené zdi a na střeše máme včely. Přímo tady.
- Milujeme včely. Určitě. - Tak jdeme.
Má něco s včelami, nevím, co to je.
Vidíte ten zelený trend?
Stejně jako střecha v New Yorku
má LSE zelenou zeď, která vypadá mnohem líp než beton.
- A... - Bože!
To je tak super!
Páni!
Je to tak bujné!
Jo. V průběhu roku se mění, takže když se vrátíte za šest měsíců,
bude to mít jiné barvy. Jiné rostliny.
CELKEM 6 400 ROSTLIN
Čemu taková zeď pomáhá?
Takže ve městech je hodně betonu. Pohlcuje hodně tepla ze slunce, jo?
Takže když máte zelené střechy a zdi,
- máte vrstvu, co... - Tomu uleví.
- Jo, přesně. - Je to vrstva přírodní izolace.
- Jo, přesně. - Je to taky nádherné.
Takže teď, když jsme viděli zelenou zeď, se musíme podívat na včely.
- Dáme ochranné obleky? - Jo.
Tak jo. Další včely.
Čas se zase obléct.
Podíváme se na náš úl.
Tohle jsou naše včely.
Takže co je váš hlavní důvod, že máte včely na univerzitě?
Máme tu mezinárodní studenty z celého světa
a oni se naučí, jak je to důležité.
Protože díky opylovačům máme na stole asi třetinu jídla.
- Jo. - Není to jen koníček,
je to opravdu zásadní věc pro lidstvo.
To je super.
Takže co budete dělat, až tu skončíte, až doděláte svůj doktorát?
Pracuju na hodnocení životního prostředí,
takže dávám životnímu prostředí finanční hodnotu.
Je to kontroverzní, protože je tu celá ta otázka:
„Je to nejlepší způsob, jak lidem vysvětlit, jak je to důležité?
Tohle jsme zasadili. Nejsou jen specificky pro včely.
Podporují většinu opylovačů.
Myslím, že se každý může
podívat na zahradu
a zasadit rostlinné druhy, které podporují opylovače.
Pamatuju si, že před lety jsem jezdil po dálnicích Velké Británie
a byla tu spousta opylovačů.
Teď, když tudy jedete, nic tu není.
Protože je pesticidy v podstatě zlikvidovaly.
Takže všechno, co můžeme udělat, abychom je podpořili, je skvělé.
Samozřejmě, že ne všichni se stanou včelaři.
Ale skoro každý může mít rostlinu nebo založit malou zahradu,
která podpoří včely.
Je to jednoduché řešení skutečného problému.
A každý kousek pomáhá.
To je nádhera.
Když se všichni snaží něco udělat,
hodně se může změnit.
Teď jedeme na místo u Stratfordu,
abychom viděli nejvyšší sochu ve VB,
AecelorMittal Orbit.
Má to taky super rychlý výtah.
- Boží. - Jako nadzvukový...
Výtah... Nadzvukový.
V roce 2012 byla tato stavba objednaná pro letní olympiádu.
V roce 2016 přebudovali strukturu tak, že okolo ní přidali
obrovskou skluzavku.
Ne jen tak nějakou skluzavku,
ale tu nejvyšší a nejdelší skluzavku na světě.
A se svezeme.
Myslím.
- Jsem nadšenej. - Jo.
Hezký způsob, jak to zakončit den.
To je ono? Vidím to.
- Jo, je to zakroucený. - Jo.
Jo, podívej se na začátek. Ty pojedeš.
Vsadím se, že to je sakra hustý, kámo.
- Bude to neuvěřitelný, brácho. - Panebože.
Je to trochu turistický. Ale nakonec...
jsme turisti.
Připraven?
Nevím, co mám čekat.
Dvakrát na skluzavku, prosím.
- Přiložte kartu, prosím. - Jasně.
Běžte tudy.
Už jsem v Londýně byl,
ale teď to město vidím v úplně novém světle.
Problém se znečištěním je nekonečný boj.
Ale Londýn udělal neuvěřitelný pokrok.
Bylo skvělé setkat se s některými inovátory akademického světa
a vidět, jak inspirují příští generace, aby pokračovaly
v boji proti znečištění.
A teď umřu.
Jen abyste byl v bezpečí.
- Aha. Aha. Aha. - Promiňte, pane.
Ta ti sekne.
Jestli to nepřežiju,
- těšilo mě. - Těšilo mě.
Děkuju, byla to dobrá jízda.
Jdeme na to!
Tak zatím.
Nevím, jaká chci mít poslední slova.
Ahoj, mami.
Jo!
Boží!
- Uprostřed se to zvedá. - Není to šílený?
- Jo, střed byl dobrý. - Jo.
Bylo to jako… Bylo to super.
Tak jo, boží. Jak to vypnu?
Už víme, že živé zdi a střechy mají spoustu výhod,
včetně ohromného snížení plateb za energie.
Ale politiky, které jsou dobré pro klima, mohou mít i obchodní smysl.
Tohle je Armando Raish.
A jeho firma, Treebox, se zaměřuje na zelená řešení na míru
pro komerční a obytné budovy po celé Velké Británii.
Prý stavíte zelené zdi.
Přesně tak, zrovna se snažíme zazelenit to světlo za vámi.
Je to výhled do tělocvičny v přízemí.
- To je geniální. - Řekli si:
„Než se dívat na kobku z betonových zdí,
chceme tomu dát trochu života.“ Vy zahradničíte, Zacu?
Hodně. Hrozně moc.
Jsem tak trochu... Nic.
Já nikdy... Nikdy...
Jde mi to se sukulenty.
- Jo? - A taky kaktusy.
- Nepotřebují moc pozornosti. - Ty zvládám.
Jestli chcete vidět tu zeď, co kdybyste šli budovou se mnou?
Když vyjdete, uvidíte to zblízka.
- Vidíte, jak systém funguje. - Páni.
Je to v podstatě série žlabů, které se propojí,
takže můžete doslova naskládat žlaby tak vysoko, jak potřebujete.
Takže se snadno dostaneme na vrchol zdi.
A naplníme je báječným zrnitým substrátem,
derivátem pro zelené střechy.
- Páni. - Roztáhlo to hlínu a rozdrtilo cihlu.
- Tohle je recyklovaný materiál. - Je to recyklovaný materiál.
A po pěti letech jsme ty zdi zbourali
a tohle se pořád rozpadá a setřásá kořeny rostlin.
Takže to není kompaktní.
- Vážně? Páni. Fascinující. - Jo. Je to fajn.
Skoro si říkám:
„Jaktože to tu není déle?“
Je to geniální.
Jenom zahradničíte. Je to půda a voda.
Přesně tak.
Abyste mohl pěstovat skutečné jídlo.
Jo. Mohl byste to naplnit rajčaty, jahodami,
různými rostlinami.
Dokonce i pár ředkvičkami, baňatými rostlinami.
Tam, kde je prostor, dáte rostliny.
Je to skvělý koncept. Znečištění je velký problém.
Ale taková řešení jsou snadno proveditelná.
Narovnáme ty hrany se stranami.
Tady zatlačíme.
A když jsou tam...
To je lehká instalace.
- Máte pěkný rytmus. - Jo!
Teď tam dáme rostliny.
Jo, tyhle se k sobě hodí.
Elá hop!
No podívejte!
Byla to betonová zeď a teď je zelená.
Kámo, naprosto jsme to s tou zelenou zdí zabili.
Darin tu zeď miluje.
A proč by ne?
Jak rychle jsme tu zahradu postavili?
Nevím. Za třicet minut?
Možná to nevypadá tak dobře, jak jsme si mysleli.
Ale naštěstí to Armando trochu upravil.
Mocná řeka Temže protéká 215 mil středem Anglie.
ŘEKA TEMŽE RAINHAM, ESSEX
A teď je to jedna z nejčistších velkoměstských řek na světě.
A jedna skupina, která pomáhá udržet její dnešní čistotu,
je Thames 21.
Thames 21 pořádá úklidy řeky,
kde se dobrovolníci připraví na souboj se stovkami liber odpadků,
které byly bezmyšlenkovitě naházeny na břeh řeky.
Tady je řeka.
Zacu.
A tohle je Chris Coode, vedoucí vzdělávání a výcviku v Thames 21.
- Přišli jste se podívat mou řekou? - Rozhodně.
Londýn je přístav.
Tohle se stalo průmyslovou, pracovní stranou řeky.
Stačí se podívat a vidíte, kolik odpadků je tu zachyceno
mezi těmito čluny.
Co jsou ty čluny zač?
Jo, jsou betonové.
Byly postaveny pro druhou světovou válku. Byly použity při vylodění v den D.
V roce 1953 byly po bouřkách velké záplavy
a ochrana byla poškozena,
a tak je sem dovezli a potopili jako ochranu před povodněmi.
Od té doby tu jsou.
A i když nejsou hezké,
vlastně... Mají dnešní době velmi užitečný,
tvrdý povrch, na kterém hnízdí ptáci.
Nové hrozby, které se objevují,
jsou plastové lahve, které se rozkládají kolik, 450 let?
Ale neshnijí, jen se zmenší.
A čím menší jsou ty kousky, tím je snadněji proplují
potravním řetězcem a vrátí se nám.
Jo, všude vidíte plasty. Že jo?
A často jsou na jedno použití.
- Použijete to a vyhodíte. - Jo.
Nemůžu jít okolo. Musím to sebrat.
Koukejte. Jak dlouho to tam je? Rozkládá se to.
Už se rozpadá na kousky.
- To se dostává do ryb. - Jo.
A dostane se to do vody a odtamtud do Severního moře
a může se to šířit i dál.
Můžeme nějak pomoct?
Rád bych vám dal práci, pokud jste pro.
- Proto jsme tady. - Děláte si srandu?
Máme další dobrovolníky, dáme vám gumáky,
pár gumových bot,
a zbavíme se těch odpadků.
- Jdeme na to. - To je jasná, lehká
a neuvěřitelně silná, užitečná věc.
- Tak jo, jsem pro. - Jo. Jdeme na to.
- Výborně, pánové. Díky moc. - Pojďme pro ty gumáky.
Gumáky.
Za průměrný rok asi 7 000 dobrovolníků
společně odstranilo z řeky něco přes 220 tun odpadků.
Než začneme, každý úklid začíná bezpečnostní schůzkou.
Na prvním místě je vaše zdraví a bezpečí.
Takže si natáhněte gumáky,
protože mají na podrážce ochranu,
aby se vám hřebíky a takové, co uvidíte,
nedostaly do nohy.
Další věc, pokud bude na věcech, kterých se dotknete, krysí moč,
možná vám bude špatně.
Tak si nesahejte prsty do očí, do úst, do uší,
ani do cizích úst, nebo cizích...
Noste rukavice a až skončíme, mám prostředek na umytí rukou.
Prostě si umyjte ruce.
Jedny si vyberte a jdeme na to.
Určitě jste dělali divnější věci, než sbírat odpadky na Temži, že?
Jasně. Ne, na Temži ne.
To je ono. Ne, na Temži ne.
- Já jsem Zac! - Ahoj!
- Jak se jmenujete? Ahoj. - Hannah.
Jsou to jediní lidé, kteří vědí, kdo jste.
Dobře.
Když mají čas tady dobrovolničit,
jo, myslím, že mám čas na selfie.
Tak jo.
Tohle je můj nejmíň oblíbený odpadek na světě.
- Brčka. - Ne, není to brčko.
- Míchátko do pití? - Ne, je to vatová tyčinka.
No to ne.
Panebože.
Protože plave a je tak tenká,
může projít čistírnou odpadních vod na druhou stranu.
Takže když najdete jednu, najdete...
- nekonečné množství. - ...miliony.
- Panebože. - Nesnáším je.
- Co tahle zatracená věc? - Problém je, že je to celé kolo.
Není to jen guma.
To je ono, Darine.
Dostaň to odsud.
Takže, pánové, je čas vyrazit?
- No... - Je toho ještě tolik.
Já vím.
Je toho hrozně moc.
Vypadá to jako nekonečné moře odpadků.
Takhle ten problém nevyřešíme.
Jen ho trochu nakousneme.
- Je nemožné přestat. - To je.
Je šílené vědět, že Země nemá žádné přirozené nepřátele
kromě lidí.
Ale lidské problémy potřebují lidská řešení.
Jako používat vatové tampony s papírovými tyčinkami místo plastů.
Největší tragédie je, že i když se zbavíme našich odpadků,
pořád bude jedno z našich hlavních řešení
vykopat velkou díru v zemi,
naplnit ji odpadky a pak ji zase zasypat.
Zatímco naším cílem by mělo být: „omezit, znovu použít a recyklovat“,
v roce 2014 bylo z plastů, použitých v USA, recyklováno jen 9,5 %.
Takže se zdá, že omezování opakovaným použitím věcí
jako jsou brčka, sáčků a lahve, je opravdu nejúčinnějším řešením.
Až se příště budete v centru Londýna
dívat na výhled na Big Ben a všechno,
nezapomeňte, že to teče po proudu.
Kdybychom všichni udělali malou změnu,
představte si, jak zdravé může být naše životní prostředí za deset let.
- Tak zatím. - Mějte se. Dobrá práce, díky!
No, to bylo dobrý, že jo?
Trochu moc dojmů, že jo?
Je to šokující, kolik toho proteče...
systémem. Jako kde... To to někdo zahazuje? Je to...
Vypadá to, že hodně věcí je spláchnutých.
Jo. A věci na jedno použití jsou... Jednorázové lahve na vodu
- a ta brčka a... - Jo.
Když se rozhodnete přijmou jakoukoli výzvu
a úmyslně se pokusíte něco změnit, vidíte...
No, bylo to dlouhé.
Mohl bys jen stát na místě a neuklidil bys
- ani metr čtvereční okolo. - Jo.
Je tu moc odpadků.
A čím menší ten odpadek je, tím je nebezpečnější.
V našem hotelu našel Darin úžasný příklad dalšího trendu:
ekoturismu.
Nejlepší způsob, jak si projet Londýn,
je totiž na bambusovém kole.
Jo. Šest členů našeho týmu šlo ven a strávilo
tři dny v dílně a vyrábělo je.
Na všech kolech jsou jména lidí z našeho týmu,
aby to bylo trochu víc osobní.
Mohl bych si jedno vzít a vyzkoušet?
- Prosím. Jo. - Super! Bambusová akce, jedeme!
Vzhledem k tomu, že vozy na fosilní paliva jsou hlavní částí problému,
kola a ostatní čistá doprava jsou rozhodně krokem,
nebo šlápnutím, správným směrem.
Pozor! Měli byste být opatrní, když jezdíte na kole
v rušném městě, jako je Londýn.
Pozor, Darine.
Obvykle nevstávám tak brzy jako Darin.
Možná to je něčím v jeho superpotravinových jídlech.
Dávám si pauzu a jdu na schůzku s místním foodblogerkou.
- Ella. Těší mě. - Moc mě těší, jsem Zac.
Ellou Millsovou, jejíž rozhodnutí stát se vegankou bylo otázkou přežití.
Voní to úžasně.
Dalo by se říct, že znečišťovala své tělo špatným jídlem.
A po úspěchu jejího nového způsobu života
se rozhodla podělit se o své recepty se zbytkem světa,
a to ve formě vlastní restaurace a super úspěšného blogu.
- Úžasné. Děkuju. - Tak zatím. Děkuju.
Děláte už to od roku 2012. A už vám vyšla i kuchařka.
Ano. V roce 2011 jsem těžce onemocněla
něčím, co bránilo mému vazomotorickému systému,
aby správně fungoval.
Říká se tomu syndrom posturální tachykardie.
A tak jste začala vařit takhle...
Jo. Přesně tak. Tohle jídlo mě fakt nezajímalo.
Jako sladkosti, zmrzlina a tak byly moje hlavní potrava.
Ale nedokázal jsem správně regulovat srdeční tep a trávení.
Měla jsem spoustu problémů s únavou
a strávila jsem čtyři měsíce po nemocnicích
a pak většinu dalšího roku v posteli.
Bylo mi 20 a brala jsem steroidy a říkali mi o beta-blokátorech,
- a není to to, co čekáte... - Páni.
- v téhle době života. - Panebože.
A tak jsem jen brala horu léků a ty moc nezabíraly.
Když jste začala jíst rostlinnou stravu, jak vás to napadlo?
No, nikdy jsem to nezvažovala.
Tak jsem bral všechny léky, jako normálně, asi rok.
Ale pořád jsem toho moc nedokázala.
A pak jsem se dostala na dno, obzvlášť duševně.
A tehdy mě dieta nikdy nenapadla.
A proto jsem začala psát blog, který se jmenoval Deliciously Ella.
A pak z toho byly hodiny vaření, aplikace, kuchařky a pak
se moje mozková mlha trochu zlepšila a moje únava trochu opadla
a moje trávení se zlepšilo
a pak jsem po dvou letech přestala brát léky.
A od té doby je neberu a dokážu...
Měla jste na nich být už napořád?
- Byl to něco... - Čekalo se to, jo.
Věřím, že svět potřebuje víc rostlinné stravy
a toho se dosáhne jen tak, že to uděláme
populárnější, zajímavější.
- To mi bránilo začít. - Naprosto.
Upřímně, to jídlo mi nepřipadalo dobré.
Ne. Jen teď se roztrhl pytel s rostlinným vařením,
veganskými jídly a lidé si začínají
zvykat na to, že tak by měli jíst
a že to může být vynikající.
Ella si vybudovala pověst díky chutným rostlinným pokrmům,
které mohou změnit způsob, jak se díváme na stravování a jak jíme.
Nabídla mi soukromou lekci vaření v její testovací kuchyni.
A slibuje, že jídlo, které uděláme, se snadno uvaří a je opravdu chutné.
Díky, že jste mě přivítala do své krásné kuchyně.
Takže co budeme vařit?
Je to veganské kari.
Pro mě, přátele i rodinu to má spoustu chuti.
Je to fakt jednoduché.
A taky je to hezký způsob, jak přidat
spoustu různé, barevné zeleniny do jídelníčku.
A tak upečeme máslovou dýni a sladké brambory.
A dáme to všechno sem.
První veganské jídlo je snazší udělat se známými příchutěmi.
Mám rád rostlinná jídla a dávám přednost indickým a thajským kari.
Jako to, které uvařila.
A přidáme tam skořici, kari, kurkumu a čili.
Pak přidáme trochu kokosového oleje,
protože to zase vytáhne sladkost brambor a skořice.
Dáme to do trouby,
takže to upečeme, než to přidáme do kari,
aby to nasáklo všechno to koření
a taky aby to nebylo tak intenzivní.
- Tohle kari opravdu boří mýty... - Jo.
že rostlinná strava nemůže být chutná, že nemůže...
Přesně tak.
Je to něco, o čem přemýšlíte...
- Jo. - ...v receptech?
A myslím, že existuje předsudek, že to dlouho trvá
a je to těžké,
zatímco je to spousta velmi jednoduchých ingrediencí.
Seženete je všude.
A taky toho můžete uvařit hodně a zmrazit to.
Tohle je recept, který si myslím, že to zvládne každý.
Tak jo, zatímco se to vaří, uděláme základ.
Máme tu červenou cibuli, česnek, zelený pepř.
Přidáme trochu oleje, kmínu a hořčičných semínek. A sůl.
Dobře, přidám javorové a kokosové mléko.
Jo. Upřímně, zkuste to uvařit doma. Jen abyste to cítili.
Tak jo, to je naše hotové jídlo.
Je to výborné.
- Je to neuvěřitelné. - Má to hodně chuti, že?
Horu chuti.
Chápu, že vás tolik lidí sleduje, protože mě to přesvědčilo hned,
abych chtěl rostlinná jídla.
Naprosto. A není to divné, že?
V tomhle jídle mi nic nechybí.
Takže, dneska,
budeme s Darinem
- jíst se Simonem Roganem. - Jo.
Dnes večer. Máme něco jako místo u šéfkuchaře.
- Úžasné. - Nechcete se přidat?
- Ano, moc ráda. - Ano, jdeme na to.
AULIS
Michelinský šéfkuchaři Simon Rogan
vlastní řadu restaurací po celé Velké Británii a v Hongkongu.
Ale dnes nás zaujalo jedno z jeho nejexkluzivnějších míst, Aulis.
Tohle je jeho vývojová kuchyně.
Takže tady se kreativně vyžívá a vymýšlí nová jídla.
A používá přístup z farmy na stůl.
Ale není to z jen tak nějaké farma, je to z jeho vlastní farmy.
I když je restaurace na 100 % vegetariánská,
myšlenka je, že zelenina září, jako hlavní ingredience jeho jídel.
A živočišné produkty hrají spíše vedlejší roli.
Výsledkem je mnohem zdravější a lahodnější zeleninové jídlo.
- Dobrý den. - Ahoj!
- Ahoj, vítejte! - Zdravím.
- Jste Ella? Ahoj. Těší mě. - Jo, ráda vás poznávám.
Ale dnes
připravuje čistě rostlinný kulinářský zážitek jen pro nás.
- Ello, vítejte. Simon. Jak se máte? - Moc mě těší, Simone, jsem Ella.
- Vítejte v Aulis. - Díky.
Máme tu kroketu s jáhly a květákem.
A na kroketě máte černou česnekovou Emulzi.
Podívej na ten malý...
To je úžasné!
ZELÍ, KUKUŘICE A LANÝŽE
Páni, podívejte.
Takže superpotraviny, Darine, to je vaše specialita, že?
Jo.
Z pohledu spotřebitele je rozhodně...
náročné vidět celou polici věcí, všechno je super...
Co to znamená?
Je to o...
řekněme po soustech,
která mají více mikroživin, než by měla celá kobliha.
- Dobře. - Že jo?
Třeba všechno tohle je jídlo, co jim roste na farmě.
Dalo by se říct, že všechno, co teď jíme, jsou superpotraviny.
Simon dělá menu podle sezóny.
Nejde o nucení ingrediencí, ale spíš
o servírování toho, co právě roste.
Jde o to, aby příroda diktovala, co je k večeři.
A dále tu máme houbovou oplatku.
- Houby jsou moje oblíbené jídlo. - To je ono.
- Moje taky! - Milujeme je.
Máme tu stodolu v Cumbrii, kde kupujeme spóry
a pěstujeme je na temném místě ve stodole.
Panebože.
- Tohle je asi nejlepší. - No tak!
Tohle mi chutnalo nejvíc.
- To je neuvěřitelný. - Ty krávo!
Páni.
Ta malá...
sýrová...
příchuť na houbách.
Páni.
A je to smetanové i křupavé...
- Panebože. - Panebože.
A pořád se to mění. Líbí se mi, že čím víc žvýkám,
- tím víc se to uvolňuje. - Úžasné.
Páni.
- Nádhera. - Neuvěřitelné.
- Díky moc. Díky, šéfe. - Snad vám chutnalo.
Díky, šéfe.
Neuvěřitelné.
Hele, já to chápu.
Lidé obvykle změny moc nechtějí.
Proto je změna nejlepší v malých krocích.
Drobné pokroky.
Přejít na recyklovatelný hrnek.
Spolujízda jeden den v týdnu.
Jet na kole, když můžete.
Zasadit pár semínek.
Elá hop!
A časem mít zahradu.
- Jak rychle jsme postavili zahradu? - Já nevím. Za třicet minut?
Jedna porce zeleniny denně navíc.
- Tohle je asi nejlepší. - Jo, neuvěřitelné.
Ty krávo.
A vědět, odkud pochází.
Tak jako sbírání odpadků
se změna děje postupně.
A než se nadějete, podíváte se přes rameno
a uvědomíte si, že jste toho udělali hodně.
Nejtěžší na změně je udělat první krok.
Panebože.
A až začnete...
Ahoj, mami!
Už to pak jde samo.
Překlad titulků: Gabriela Vašíčková