‎UN SERIAL NETFLIX
‎Am revenit.
‎- Serios? ‎- Gata?
‎Fiți gata pentru noi aventuri!
‎Avem doar câteva șanse.
‎S-au petrecut multe în ultimii ani. ‎Hai să vă pun la curent!
‎Casa lui Darin a ars ‎în incendiile din Malibu,
‎dar construiește o casă ecologică ‎de la zero. Va fi ceva de vis.
‎Voi lăsa pământul să-mi vorbească.
‎Chiar dacă pare o nebunie. ‎Voi crea cel mai frumos cămin.
‎Și, între timp,‎ ‎locuiește în acest cort.
‎În 2020, am plecat din SUA ‎ca să vizitez niște prieteni.
‎Relaxare și surfing.
‎Apoi, bum!
‎Mi s-a zis că vacanța mea ‎se va extinde puțin.
‎Dar am rămas câteva luni.
‎Fiind blocat în această țară,
‎am ajuns să mă îndrăgostesc de ea.
‎De atunci, am vrut ca cei dragi ‎să vadă frumusețea acesteia.
‎Australia e mai diferită.
‎E o insulă. Aici, s-a luat o abordare dură ‎în privința carantinei și restricțiilor.
‎Hei!
‎Calmează-te!
‎Asta a dus la rate de infectare ‎și decese relativ scăzute.
‎Deci, pentru filmări,
‎cel mai sigur a fost ‎să chem echipa la mine.
‎Așa că a venit.
‎SPIRITUL AUSTRALIEI
‎- A noua zi din carantina de la hotel. ‎- Mă simt ca în ‎Ziua cârtiței.
‎Am mâncat.
‎De data asta, facem o incursiune ‎în a șasea cea mai mare țară din lume,
‎unde se află o varietate unică ‎de biomuri și organisme.
‎Doamne!
‎Vom explora cât de mult. ‎De la piscuri de munte…
‎Ador „biroul”.
‎…până la bariere de corali. ‎Vom încerca mâncare locală…
‎Sfinte!
‎…cât se poate de proaspătă.
‎Pentru apa bună!
‎Vom vizita inovatori de top…
‎Se va colecta, agrega,
‎dezagrega și redistribui ‎la toată biosfera.
‎…care caută modalități ‎mai curate și mai bune de a trăi.
‎Aplică lecțiile învățate aici,
‎urmând apoi să le aplice ‎pe întreaga planetă.
‎În acest episod, ne axăm ‎pe conservarea habitatelor.
‎Ești așa de mică!
‎Vom întâlni ecologiști dedicați…
‎E ca Parcul Jurassic.
‎…pentru a vedea cum protejează totul, ‎de la animale la agricultură.
‎- E ultimul tău drum agitat. ‎- Salut, amice!
‎Vom vedea cum toate ne afectează, ‎fiindcă toți împărțim acest habitat.
‎Vedeți acel lucru? ‎E Pământul. Toți locuim acolo.
‎Repede!
‎Indicator AV.
‎E reuniunea!
‎Au trecut două săptămâni. ‎Am ieșit din carantină.
‎Da!
‎Familia s-a întors.
‎Salut! Ce faci, omule? Cum ești?
‎- Mă bucur să te văd. ‎- Și eu.
‎Sunt entuziasmat.
‎Abia aștept să ne distrăm.
‎Te-am văzut în spatele camerei.
‎Mă bucur să te văd.
‎A trecut ceva timp.
‎- Mai ai freza? ‎- Normal.
‎Da!
‎O lecție de istorie. ‎Cultura aborigenilor din Australia
‎are o vechime de circa 60.000 de ani.
‎Generațiile de azi continuă ‎tradițiile‎ ‎transmise
‎pentru a menține istoria lor.
‎În această țară, există ‎circa 500 de grupuri aborigene.
‎Fiecare cu limba și obiceiurile sale.
‎Dar majoritatea au ‎o ceremonie de bun venit.
‎Conform tradiției, înainte să mergi ‎pe pământul unei comunități,
‎trebuie să te prezinți, ‎să declari scopul tău acolo
‎și să ceri permisiunea, ‎toate ca semn de respect.
‎Înainte de colonizare,
‎Australia era compusă ‎din 100% națiuni indigene, sau triburi,
‎cum se autointitulează acestea.
‎Ei sunt oameni ai națiunii Darug,
‎care datează ‎de la începuturile continentului.
‎Facem asta pentru a-i recunoaște ‎ca Primii Oameni ai acestui pământ.
‎REPREZENTANT AL NAȚIUNILOR GADIGAL-DARUG, ‎BUDAWANG-YUIN, WIRADJURI ȘI NGEMBA
‎- Bun venit, frații mei! ‎- Mulțumim!
‎Când veniți în tabăra mea, ‎sunteți sub protecția mea.
‎Când traversați acea graniță ‎și treceți prin fum,
‎sunteți de-ai noștri.
‎Vă rog să vă prezentați unchilor
‎și să ne spuneți de ce vă aflați aici.
‎Mă numesc Zac. M-am născut ‎în California, districtul San Luis Obispo.
‎Motivul pentru care am venit
‎este să învăț, să înțeleg lucruri ‎despre cultura voastră
‎și oamenii voștri. ‎Și să devin conectat la tot.
‎Mulțumesc, frate!
‎Numele meu este Olien. ‎Prenumele meu este Darin.
‎M-am născut în Minnesota, ‎Statele Unite ale Americii.
‎Sunt onorat să fiu aici.
‎Pot simți puterea uimitoare a elementelor.
‎Sunt foarte bucuros și recunoscător ‎să mă aflu în acest loc.
‎Acest ritual provine ‎de la ceremoniile din vechime,
‎când triburile vecine treceau ‎prin alte tabere.
‎Focul reprezintă spiritualitatea, ‎iar fumul, purificarea.
‎Spiritele rele purtate de vizitatori ‎sunt îndepărtate de fum.
‎Călătorii sunt purificați ‎și lăsați să-și continue drumul.
‎Darin și Zac, purificați-vă ‎legăturile față de Tatăl Cer!
‎Dăm fumul peste cap.
‎Purificăm legăturile față de Mama Pământ.
‎Ne curățăm picioarele.
‎Ne curățăm părțile corpului
‎pe care le considerăm vrednice ‎de un nou început.
‎Fumul se duce doar unde trebuie.
‎Vreau să vă ofer o bucată de material. ‎O bandană de ceremonie.
‎Portocaliul simbolizează sângele țării
‎și Bunicul Soare, ‎atotputernicul nostru bunic
‎care ne aduce împreună.
‎Cât vă aflați aici, ‎aș vrea să vă ofer protecție.
‎Zac, Darin, aș vrea să vă ridicați.
‎Deci, bandana de ceremonie este ‎un dar de bun venit pentru voi
‎în națiunea unde noi pășim.
‎Acesta este ocru. ‎Vă va proteja de pericole.
‎În limba mea, se zice ‎„warami”! ‎Adică „bun venit”!
‎Înțelepții ne-au oferit binecuvântări ‎și sfaturi pentru aventura noastră.
‎Vreau să-mi pun inima lângă a voastră. ‎Cel mai valoros organ al meu.
‎- Minunat! ‎- Bun venit, frate!
‎Mulțumesc!
‎- Mulțumesc! ‎- Bun venit, frate!
‎La fel și la tine, Zac. ‎Îmi pun inima lângă a ta.
‎Cu iubirea trecem peste tot.
‎- Știu. ‎Warami! ‎- Bun venit!
‎Mersi!
‎Toți am fost bineveniți.
‎Întreaga echipa a trecut prin ceremonie. ‎Cu toții am fost mișcați.
‎Iată un alt nou început!
‎Pentru a reduce poluarea ‎pe durata producției acestui serial
‎și pentru a conserva habitatul,
‎facem o schimbare.
‎E complet electrică?
‎Chiar e?
‎Uimitor!
‎Mașină nouă.
‎Pentru unele călătorii, ‎vom folosi vehicule hibrid,
‎dar această mașină ne va fi ‎de mare folos aici.
‎Marfă! E bestială, amice.
‎Uimitor! Conduci tu?
‎Da!
‎Trecem peste Mitch?
‎N-o să trecem peste Mitch.
‎Indicator AV.
‎Suntem gata de plecare, Zac Pac?
‎Să nu uit să merg pe partea dreaptă.
‎Sau, în acest caz, pe partea stângă. ‎Știți la ce mă refer.
‎- Uimitoare mașină! ‎- Tu conduci, eu dorm.
‎Somn ușor, amice!
‎Ne îmbarcăm într-o călătorie ‎a conservării habitatului.
‎Vom aprecia părți neștirbite ale lumii,
‎așa cum a vrut natura.
‎În vestul orașului Sydney, se află ‎o zonă din Patrimoniul Mondial.
‎Marii Munți Albaștri.
‎Pe lângă frumusețea lor maiestoasă,
‎sunt căminul unui vast număr ‎de specii rare și amenințate.
‎Privește!
‎Privește! E minunat.
‎Aici, există un parc protejat,
‎disponibil pentru camping și drumeții.
‎Mașina ne-a adus la Munții Albaștri.
‎Dacă sunteți aventuroși ca noi,
‎veniți la Dan ‎pentru o experiență de neuitat!
‎- Încântat! ‎- Dan.
‎GHID
‎- Salut! Ador „biroul” tău. ‎- Da, e destul de frumos.
‎Aici, au loc traversări de canioane.
‎E un adevărat privilegiu să trăiesc ‎și să lucrez în Munții Albaștri.
‎Acolo jos este Valea Jamison.
‎Vă spun: ‎„Warami mittigar!”
‎Adică „bun venit, prieteni” ‎în limbajul Darug,
‎cei care dețineau această regiune.
‎- E o priveliște incredibilă. ‎- Falezele sunt ireale.
‎Vom merge în Canionul Empress.
‎E unul dintre cele mai frumoase.
‎Aici, sute de canioane strâmte
‎se strecoară prin aceste stânci de gresie.
‎Apa trece prin ele.
‎Ne vom pune costume ‎de scufundări, căști și centuri.
‎Ne vom lăsa pe frânghii groase.
‎Vom sări de pe stânci. Vom înota.
‎Apoi, la marele final, vom coborî în rapel ‎de pe o cascadă de 30 de metri.
‎Sigur. Sună ușor. Să mergem.
‎- S-o facem. Super. ‎- Perfect.
‎E minunat.
‎Munții Albaștri fac parte ‎din Patrimoniul Mondial
‎datorită diversității ‎de organisme de aici.
‎Și mai ales a eucaliptului, ‎arborele emblematic al țării.
‎Aici se află ‎circa 100 de specii de eucalipt.
‎O varietate uimitoare ‎pentru o parte relativ mică a Australiei.
‎- E un copac frumos. ‎- Ireal.
‎În zonă există multe izvoare naturale?
‎Avem așa-zisele „mlaștini suspendate”. ‎Pot fi găsite și pe stânci verticale.
‎Acestea depozitează multă apă ‎și o filtrează.
‎Ați băut apa de la robinet din Sydney? ‎E una dintre cele mai dulci din lume.
‎Fiindcă provine de aici.
‎E un mod diferit ‎de conservare a habitatului.
‎Protejarea unei zone ‎pentru a fi apreciată de oameni
‎prin excursii mirifice.
‎Majoritatea țărilor au ‎un sistem de parcuri naționale.
‎În prezent, circa 15% din suprafața lumii
‎este protejată de acțiunile oamenilor.
‎Prieteni, mai devreme ne aflam ‎în acea pădure uscată de eucalipt,
‎dar acum puteți simți și vedea ‎că suntem într-un loc total diferit.
‎Suntem într-o pădure tropicală.
‎E o zonă rece și umedă, ‎cum era anticul Gondwana.
‎Aici se regăsește vegetația antică ‎din Gondwana.
‎Santalul parfumat, ferigile, sasafrasul.
‎E ca Parcul Jurassic pentru noi.
‎Aceasta e Australia dinozaurilor.
‎Am coborât doar câteva sute de metri, ‎dar ne-am întors în timpuri străvechi.
‎M-a convins ‎de când a zis „Parcul Jurassic”.
‎Traversarea canioanelor este ‎modul perfect de a explora acea poveste.
‎De a intra în ea.
‎Ar trebui s-o luăm în sus, ‎să găsim un teren stabil.
‎Acolo, ne vom pune costumele ‎de scufundări, căștile și centurile.
‎Ne-a explicat măsurile de siguranță ‎și cum să folosim echipamentul.
‎Credeți-mă! Nu vreți ‎să faceți asta fără un profesionist.
‎E foarte periculos, ‎chiar mortal dacă nu știi ce faci.
‎Nu spun că noi știm,
‎dar măcar îl avem pe Dan.
‎Băieți, trebuie să fiți implicați total.
‎- Concentrați-vă, da? ‎- Da.
‎Unu, doi, trei!
‎E ca o activitate în care trebuie să cazi ‎și să ai încredere ca alții să te prindă.
‎Doar că aici nimeni nu te prinde. ‎Pare o idee proastă.
‎Oricum, o să încerc.
‎Încet!
‎Facem numărătoarea.
‎Da, suntem toți.
‎De aceea avem căni.
‎Vă informez că nimeni n-a fost rănit.
‎Mulțumesc! Grozav!
‎Am sărbătorit cu niște ceai cald ‎și ne-am pregătit de final.
‎Coborârea în rapel
‎de pe această cascadă de 30 de metri?
‎Măiculiță!
‎Lasă-te în jos acum! Picioarele înainte!
‎Gata! Cobori!
‎- Gata să cobori? ‎- Da.
‎Bine.
‎Zac, vreau să începi ‎să mergi ușor cu spatele.
‎Lasă-te pe spate în acel echipament!
‎Bine.
‎Bine. Ține picioarele depărtate! Bun. Așa!
‎Mă întrebam ce decizii groaznice ‎m-au adus la acel moment.
‎Oricum, nu mai puteam da înapoi.
‎Așa! Coboară!
‎Bun. Grozav!
‎Doamne! Am reușit!
‎Toți am reușit!
‎Bravo, echipă!
‎Majoritatea țărilor au zone protejate, ‎menite pentru a ține terenul neschimbat,
‎dar încă disponibil ‎pentru a fi explorat și apreciat.
‎Totuși, mulți ar vrea să schimbe asta.
‎Dezvoltatorii comerciali ‎și industriile de combustibil
‎mereu caută zone cu resurse neexploatate.
‎Parcurile naționale din lume ‎pot fi protejate donând timp sau bani.
‎Și, desigur, vizitați-le când puteți!
‎Veți obține o experiență de neuitat.
‎Conducem o oră și jumătate ‎în jurul munților
‎pentru a ajunge la alt parc.
‎Acolo, există câteva animale ‎specifice Australiei.
‎Koala e unul dintre ele.
‎În mod necorespunzător ‎sunt numiți „urși koala”.
‎Ei nu sunt tocmai urși, ‎dar arată ca niște jucării pufoase.
‎Chiar și înainte ca mulți să piară ‎în incendiile recente,
‎specia era considerată vulnerabilă.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Ce faceți? ‎- Bine.
‎Pentru a monitoriza populația de koala ‎și a mări numărul lor,
‎aici se află incredibilii ecologiști ‎de la Știință pentru Faună.
‎- Smudge. ‎- Salut, Smudge!
‎- Bună! ‎- Încântată!
‎- Salut, Smudge! ‎- Câinele nostru briliant.
‎Ar trebui să vă spun direct. ‎Smudge e un câine foarte bun.
‎Dar, din pricina ‎unor posibile toxine din zonă,
‎poartă această botniță ‎pentru protecția lui, nu a noastră.
‎Smudge are vreo abilitate unică?
‎Da. Abilitatea lui este ‎să găsească excremente de koala.
‎Așa e. Superputerea lui ‎este să adulmece excremente de koala.
‎Fiindcă unde sunt excremente, ‎sunt și koala.‎ ‎Și noi asta căutăm.
‎Ce ați găsit până acum? ‎Au fost multe pierderi?
‎80% din zona protejată ‎a fost afectată de foc.
‎Ne temeam că i-am pierdut pe toți.
‎Dar, pentru că e o zonă abruptă,
‎focul n-a trecut peste tot ‎și n-a ars mereu coronamentul.
‎Koala pot fi greu de văzut. ‎Dar în această zonă e mai ușor.
‎Un habitat cu multe excremente ‎înseamnă mulți koala.
‎Prin a găsi cea mai mare ‎concentrație de excremente,
‎pot să învețe ce habitate preferă koala.
‎Organizația speră să creeze ‎habitate mai bune pentru koala.
‎Începem căutarea în direcția asta.
‎E o zonă de un hectar. ‎El o cercetează în 15 minute.
‎O face rapid.
‎- Deci 2,5 acri în 15 minute? ‎- Da.
‎Da.
‎Impresionant, Smudge.
‎Dacă unii koala au supraviețuit aici, ‎ne întrebăm: „Cum s-a întâmplat asta?
‎Ce-i așa special la teren și la habitat?”
‎Apoi, încercăm să protejăm zona ‎ca să-și revină după incendii.
‎E doar o fărâmă din ce era. ‎Dar, în astfel de locuri, avem speranță.
‎Speranța e un impuls. ‎Avem nevoie de mai multă.
‎- El are multă. ‎- Are, nu-i așa?
‎Gata? La treabă!
‎E timpul ca Smudge să-și facă treaba ‎și să miroasă treaba de koala.
‎Da, ai găsit unul? Bravo!
‎- Deja a găsit. ‎- Nici gând! Ce?
‎- Poftim? ‎- ‎A fost rapid.
‎Doamne, tu… Da!
‎Bravo, Smudge!
‎E unul mare, da.
‎- Da! ‎- Iată-l!
‎- Da. ‎- Bravo, Smudge! Bun băiat!
‎- Bun băiat! ‎- Foarte bine!
‎Ce?
‎- Uimitor! ‎- Nici nu-i întreg.
‎- Da. E doar un fragment. ‎- Un om n-ar vedea așa ceva.
‎Nu.
‎A fost uimitor.
‎Ne face treaba mult mai ușoară. ‎E unul vechi.
‎Da, e cam decolorat.
‎- Continuăm? ‎- Să vedem ce găsim.
‎- Smudge! ‎- Uimitor!
‎Deci e o bucată mai veche. ‎Smudge poate găsi alta mai bună.
‎- Ai găsit altul? Bravo! ‎- A găsit unul.
‎- E mai ciudat. ‎- E mic.
‎Da, dar e bun la interior. ‎Are un miros în regulă.
‎Îl poți deosebi de cel de oposum. ‎La cel de oposum, zici:
‎- „Doamne!” ‎- Îți vine rău.
‎Dar cel de koala are ‎un miros de eucalipt mucegăit.
‎Ce poți spune despre koala ‎pe baza excrementului?
‎E unul mai mic, probabil un pui. ‎Îmi dau seama după mărime.
‎Aceste femei chiar se pricep.
‎- Nu credeam că voi mirosi excremente. ‎- ‎Nici eu.
‎E interesant.
‎Are un miros puțin…
‎Puțin mucegăit, nu?
‎Nu miroase ca un eucalipt. ‎Miroase ca un excrement.
‎Nu-i adevărat!
‎Zău așa! Ar trebui ‎să găsim unul de oposum.
‎Și să facem o comparație.
‎Poftim, domnule cameraman! Miroși?
‎- Te-ai retras! ‎- S-a retras!
‎Avem confirmarea că se află koala în zonă.
‎E timpul pentru o abordare ‎mai tehnologică pentru a-i găsi.
‎Bună!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Ce faci? Ai găsit vreun koala pentru noi?
‎ECOLOGISTĂ
‎Da, un koala are triangularea ‎în această direcție.
‎Cum îți dai seama de direcție?
‎- Acesta e ca un indicator digital. ‎- Da.
‎Indică semnalul de înaltă frecvență ‎emis de către koala.
‎Urcă la 98.
‎- Înseamnă că e în acea direcție. ‎- Da.
‎Cum emite acel koala semnalul?
‎Prin intermediul unui guler.
‎- Deci toți au gulere? ‎- Da.
‎Înțeleg. Deci e ca dispozitivul ‎de urmărire din ‎Robocop.
‎- Mergem? ‎- Da!
‎- E foarte interesant. ‎- Vom găsi koala adevărați.
‎Stau pe crengi foarte subțiri. ‎Ați crede că nu îi susțin.
‎Dar mănâncă fără griji.
‎Dacă stați aici, o puteți vedea.
‎Iat-o!
‎O vezi?
‎Doamne! Nu-i de mirare ‎că sunt greu de văzut.
‎În acest copac, direct în mijloc.
‎- Acolo. ‎- Ai capacele puse.
‎Doamne! Nu vedeam nimic.
‎Deseori, koala doar mănâncă frunze ‎și dorm circa 20 de ore pe zi.
‎Se uită direct la noi.
‎Chiar trebuie să apreciezi ‎abilitatea lor de a se relaxa.
‎E frumos să-i vezi în sălbăticie.
‎Pa, amice!
‎Mersi că ai stat cu noi!
‎Nu-i ușor să le asiguri viitorul ‎după incendii și schimbări climatice.
‎Mulțumim!
‎- A fost super. ‎- Cu plăcere.
‎Dar, prin donații generoase ‎și munca temeinică a ecologiștilor,
‎este posibil.
‎A fost grozav.
‎Și Smudge. El e de mare ajutor. ‎Cine-i băiat cuminte?
‎Protejarea culturilor
‎e la fel de importantă ‎ca protejarea habitatelor.
‎Aici, ele au o legătură strânsă.
‎Ne îndreptăm spre Bargo ‎pentru a lua prânzul.
‎Va trebui să muncim pentru el. ‎Puțin. Veți vedea.
‎Yerrabingin este o companie aborigenă
‎dedicată conservării terenurilor ‎și transmiterii cunoștințelor
‎despre indigeni către tineri, ‎ca să devină și ei gardieni ai pământului.
‎Se ocupă și de prelucrarea terenurilor ‎în stil aborigen,
‎dar noi am venit la Yerrabingin ‎pentru un tur cu fondatorul.
‎Bun venit la Ferma Yerrabingin!
‎- Mulțumim! ‎- Ne-ați găsit ușor?
‎Da. Ne bucurăm să fim aici.
‎În limba strămoșilor săi, ‎cuvântul ‎yerrabingin
‎înseamnă „noi mergem împreună”.
‎Mergem alături de Christian
‎pentru a afla despre istoria agriculturii.
‎Acest padoc este plin de ierburi native.
‎Nu știu de ce se numește iarba cangurului.
‎Poate un botanist englez ‎a văzut un cangur prin ea
‎și a numit-o așa. ‎N-am văzut canguri mâncând-o.
‎Nici nu arată ca un cangur.
‎Este o cereală străveche?
‎Da.
‎Cerealele indigene sunt plante ‎foarte nepretențioase.
‎Sunt tolerante la secetă
‎și cresc ușor, fără îngrășământ ‎sau prea multă apă.
‎Noi folosim semințele ‎pentru a ne face propria pâine.
‎Coloniștii n-au realizat că aborigenii
‎cultivă aceste terenuri de mult timp?
‎Asta n-au înțeles. Au zis ‎că nu e nimic pe aceste terenuri.
‎Coloniștii au murit de foame ‎lângă mâncare, de multe ori.
‎- Fiindcă era ceva străin pentru ei. ‎- Da, exact.
‎Coloniștii au crezut ‎că această zonă e plină de buruieni,
‎dar, în realitate, aici se află ‎o cereală naturală, abundentă
‎și foarte bună pentru a face făină.
‎Conservarea terenurilor înseamnă ‎folosirea lor la potențial maxim.
‎Potențialul de aici e iarba cangurului. ‎O sursă de hrană care crește ușor.
‎Un amic a inventat Apucătorul.
‎Deseori, adunam iarba cu mâna,
‎dar, în acest mod, putem colecta semințele
‎fără a afecta alte plante din jur.
‎Nimic nu e irosit.
‎E doar o mașină de tuns iarba ‎foarte înaltă și foarte delicată.
‎Totuși, e mai bună ‎decât să strângi toată iarba cu mâna.
‎Deci, e marfă.
‎- Vrei să încerci? ‎- Da.
‎Și băgați muzică amuzantă!
‎Acesta ar putea fi restul emisiunii.
‎E în elementul său.
‎Ne uităm la Darin cum taie iarba.
‎- Două ore mai târziu… ‎- Da.
‎Priviți-l! E așa fericit!
‎- Hei! ‎- Asta e tare.
‎- Mă uit înăuntru. ‎- Am terminat.
‎- Trebuie să vezi pâinea. ‎- Priviți!
‎Chestia verde e pir de apă, ‎dar iarba e sub el.
‎- Da. ‎- Sunt uimit. Chestia merge brici.
‎Aici am plantat cinci. ‎Sunt în faza de test.
‎Încearcă și alte surse de hrană indigene.
‎E ca un ac de pin. Are gust de lămâiță.
‎- Da, e uimitor. ‎- Îmi amintește de supa thailandeză.
‎Miroase ceva bun.
‎Asta e frumos la o fermă. ‎Mereu ai ceva de mâncare.
‎- Super! ‎- Frumos!
‎- ‎Prânzul! ‎- Ce ai aici?
‎Niște pâinici nedospite ‎care se gătesc pe grătar.
‎Roadele muncii noastre. ‎Mai ales ale lui Darin.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎Pâinea e din semințe de iarba cangurului.
‎Nu pot să cred!
‎E din făină integrală.
‎- E delicioasă. ‎- Da.
‎Și acela e dovleac proaspăt.
‎E cu semințe de acacia. ‎E pe foc încă de dimineață.
‎Aici, am niște fileuri de biban asiatic.
‎Le punem peste astea.
‎E ca și cum ai folosi frunze de banan ‎în bucătăria asiatică…
‎E incredibil. E tare ‎să le vezi gătite la flacără.
‎- Să vedeți felul principal. ‎- Avem „gândaci”.
‎- Super! ‎- Cu frunze de mirt lămâios.
‎„Gândacii” sunt creaturi bestiale.
‎„Gândacii” sunt o specie de crustaceu.
‎Jumătate homar, jumătate monstru SF.
‎Doamne! Îmi e așa de foame!
‎- Ce ciudat… ‎- Ai grijă! Arde.
‎De la ei e inspirat filmul ‎Alien.
‎- Da. ‎- Mai trebuie ceva?
‎E ca un crevete mare.
‎Prin mâncare, te poți conecta ‎la cultura unei țări.
‎Sfinte!
‎- Este… ‎- Cel mai bun pe care l-am mâncat.
‎Și Ferma Yerrabingin oferă ‎o experiență foarte captivantă.
‎Vreți? Cui îi e foame?
‎Nu doar prin terenul ‎și mâncarea pe care le oferă,
‎dar și prin istoria însemnată ‎care le ține împreună.
‎E așa de dulce!
‎Conservarea are gust bun. Știați?
‎A fost incredibil. ‎Mersi pentru tur și pentru masă!
‎Baftă cu tot ce faceți!
‎Am păstrat cea mai australiană ‎activitate de conservare pentru final.
‎Mergem în nordul orașului Sydney
‎pentru a vedea o creatură ‎care este sinonimă cu Australia.
‎Nu, nu e cangurul.
‎Cum era? Cucul alergător? ‎Diavolul tasmanian și cucul alergător?
‎Darin, nu e cucul alergător.
‎Desenele vechi?
‎- Nu era Wile E. Coyote și cucul? ‎- Da?
‎Și cel care se făcea tornadă? ‎El avea propriul lui desen?
‎Nu. El era cu Yosemite Sam.
‎Îl mai ții minte pe Yosemite Sam?
‎Desenele de sâmbătă dimineața. ‎Fugeam ca să le văd.
‎Și eu.
‎Ceea ce știm noi despre diavolul tasmanian
‎este doar din desenele animate.
‎Dar vă pot spune
‎că mai există doar 25.000 ‎de diavoli în Tasmania,
‎iar un grup numit Arca Australiei
‎vrea să salveze specia de la dispariție ‎și s-o reintroducă pe continent.
‎Arca a fost fondată ‎pentru a proteja diavolii tasmanieni,
‎dar ea apără toate animalele ‎în pericol de dispariție din zonă.
‎Dacă o specie dispare,
‎efectul asupra ecosistemului ‎ar putea fi drastic.
‎Bun venit la Arcă!
‎Salut!
‎- El e fondatorul, Tim Faulkner. ‎- Salut!
‎- ‎Iar acela nu e un diavol. ‎- El e Charlie.
‎- Salut, Charlie! ‎- ‎E un koala.
‎Salut!
‎Poftim, țineți astea!
‎- Ce ai acolo? ‎- Două veverițe marsupiale.
‎Ce naiba?
‎Omul scoate alt animal ‎din buzunar. Nu-i mare chestie.
‎- Ai buzunare… ‎- El e micul Pete.
‎Ce ai în buzunarele de la pantaloni?
‎Iat-o pe sora lui, Gumnut.
‎- Bună, Gumnut! ‎- Bună!
‎Ești așa de mică!
‎Ești un băiat bun.
‎- Câte animale ai? ‎- Ești ud.
‎S-a ușurat pe tine. ‎Da! E o veveriță cuminte.
‎- E o prima dată pentru orice. ‎- „Trebuie să mă ușurez.”
‎Pot să ți-l dau?
‎Acesta e marsupiul lor artificial. ‎Mai întâi, să te șterg puțin.
‎- Vrea să plece. ‎- Să-i băgăm.
‎Știi că mergi acasă. Bine.
‎- Da, știe. ‎- Du-te!
‎E ca și cum stau cu mama. Au frunze…
‎Să intrăm în mașină. V-ați luat tot?
‎Vor fi în regulă.
‎- Se vor murdări? ‎- Doar nu…
‎Mă îngrijorează mușcăturile, ‎nu mizeria. Dar vei fi bine.
‎- Diavolii mușcă? ‎- Intrați!
‎Da. Foarte tare.
‎Mișto!
‎Sunt entuziasmat.
‎Câți aveți?
‎Circa 200 acum.
‎Am crescut peste 450, ‎dar ei trăiesc doar șase ani.
‎- Poftim? ‎- Iată cum e ciclul lor de viață!
‎Se nasc, se maturizează la doi ani, ‎se împerechează la trei-patru ani
‎apoi mor la șase ani.
‎Arca Australiei se numea Arca Diavolilor.
‎Dar, datorită succesului, ‎ne-am extins la alte 15 specii
‎și întregi habitate și ecosisteme.
‎Dar diavolii au prins o boală în 1996.
‎I-a anihilat. Circa 90% dintre ei ‎au dispărut din Tasmania.
‎Așa că am intervenit.
‎Dacă animalele sunt ‎pe cale de dispariție, le ajutăm.
‎Protecția faunei e importantă ‎pentru conservarea habitatului.
‎Mai ales protecția speciilor în pericol. ‎De ce să le protejăm?
‎Ele sunt în pericol ‎datorită activităților umane
‎precum vânătoarea, defrișarea, ‎încălzirea globală, poluarea și altele.
‎Oricare ar fi motivul,
‎din punct de vedere ecologic, ‎are sens să le salvăm.
‎- Bună ziua! ‎- Salut, amice!
‎De exemplu, diavolul tasmanian.
‎Cei ca el, koala și urșii panda giganți
‎trebuie protejați ‎pentru a menține biodiversitatea.
‎Mulțumesc! Nu se întâmplă mereu așa,
‎dar, în unele zone, ‎dispariția unei singure creaturi
‎poate avea un efect de domino ‎asupra întregului ecosistem.
‎Cu o biodiversitate mare,
‎menținem un echilibru mai bun ‎între aer, apă și sol.
‎Astfel, protejăm planeta.
‎Dacă avem nevoie de ajutor, îl obținem.
‎Prin legislație, rezervații protejate,
‎programe de împerechere
‎și multe alte metode
‎care să mărească populația ‎înapoi la un nivel normal.
‎- Mersi, amice! ‎- Da!
‎- Ieșiți! ‎- Bine.
‎Zac, te rog, poți ‎să iei găleata din spate?
‎Doamne!
‎- ‎O găleată de carne veche. ‎- Da!
‎Preferata lui Darin. Priviți!
‎De aici venea mirosul. ‎Chiar mă întrebam de unde vine.
‎Cu asta vom intra la ei. ‎Să vă explic despre diavoli.
‎Urmează sfaturi despre siguranță.
‎Feriți-vă degetele de gura lor!
‎Dacă se apropie de voi, ‎fiți atenți și ridicați piciorul puțin!
‎Dacă se apropie mai mult, ‎mișcați-vă piciorul!
‎E animalul cu al treilea ‎cel mai puternic maxilar.
‎- Nu vrem să ne apuce. ‎- Al treilea cel mai puternic?
‎Da. Zdrobește oase. Și…
‎De ce intrăm acolo?
‎Diavolii iau masa în comun.
‎Ei mănâncă animale întregi. ‎Noi vrem să imităm asta.
‎Dacă doi diavoli scutură animalul ‎încep să sară bucăți.
‎Aici, îl vor scutura vreo zece diavoli.
‎Deci, va trebui să bagi carnea înăuntru
‎și să lași vreo 3-4 diavoli s-o apuce.
‎Noi vom fi atenți la pericole.
‎De ce o să intru eu?
‎- Carnea e la tine, amice. ‎- ‎Ai grijă la picioare!
‎Când intri, ‎mergi cu spatele și îi momești.
‎- Bine. ‎- Ești gata?
‎Gata să fiu sfâșiat de o haită de diavoli?
‎Nu, nici gând. Nu tocmai… Nu.
‎Vino și ia asta!
‎- Vezi stâlpul de metal din pământ? ‎- Da.
‎- O vei agăța de el. ‎- Stai!
‎- S-o agațe? ‎- Da.
‎Miroase delicios.
‎O clipă! Ai grijă la picioare! ‎Lasă-l s-o apuce!
‎Acum, mergi înainte! Intră! Mergi încet!
‎Încet! Întoarce-te!
‎O clipă. Bine, amice. Adu-i încet! Încet!
‎Așa!
‎Mai încet! Când pui mâna jos, ‎ai grijă, în regulă? Fiindcă…
‎O pune peste?
‎Da. Încet! Încearcă să-i ții la carne!
‎- E intens, omule. ‎- Da.
‎Încet!
‎Ai grijă să nu te apuce acela de mână!
‎Fir-ar!
‎E în regulă. Lasă-i ‎să tragă puțin! Da. Agaț-o!
‎- Bravo! ‎- Atenție în spate!
‎Da, e exact ca în desenele animate.
‎De aceea nu vrei să adormi ‎sub un copac în Tasmania.
‎Cât de eficient pot înlătura ‎creaturi moarte!
‎- Doamne! ‎- Orice a murit de bătrânețe sau de boală…
‎Dispare imediat.
‎- Îți dai seama după sunet. ‎- Veniți mai aproape! Priviți!
‎E un eveniment care se petrece ‎din timpuri străvechi în Australia.
‎Dar e posibil să nu-l mai vedem niciodată.
‎Corect.
‎Nici eu n-o să mai fiu văzut niciodată.
‎Aici, prevenim extincția lor
‎prin menținerea unei populații protejate.
‎- Și îmbunătățim ecologia. ‎- Atenție!
‎Haideți! Fiți cuminți!
‎Exact. Fiți cuminți!
‎Încearcă să fugă cu ea.
‎- E Ned Flanders. ‎- Uite!
‎- Gata de treabă? ‎- ‎Asta n-a fost treabă?
‎Da.
‎- Ești curajos, amice. ‎- Kell!
‎- Bună! ‎- Ce faci?
‎- Zac, Darin. ‎- Ce faci, Kell?
‎- Ea e supervizoare. ‎- Încântată!
‎Aceasta e zona de împerechere.
‎Mai întâi, luăm capcanele.
‎Au pus capcane ca să prindă ‎cu blândețe diavolii din zonă.
‎Da. Am luat unul. E supărat. Da.
‎Toți au etichete RFID. ‎Ele monitorizează sănătatea
‎succesul împerecherii ‎și țin evidența datei de naștere.
‎Aici, te rog.
‎Numele de „diavol tasmanian” ‎a fost oferit de coloniștii europeni
‎din cauza țipetelor sale îngrozitoare.
‎Poate că par iritați,
‎dar nu sunt în dureri ‎și nu sunt răniți în niciun mod.
‎Totul e pentru salvarea speciei.
‎- Mai am unul aici. ‎- E nervos.
‎Dacă e o femelă cu pui, nu-i dăm asta.
‎- Bine. ‎- Da.
‎- Trebuie să aflăm. ‎- Corect.
‎Ce credeți? Mascul sau femelă?
‎- Are ceva atitudine. ‎- E femelă.
‎- Femelă. ‎- Bine.
‎Facem același lucru. ‎Zac, poți apuca din spate?
‎- Ridică! ‎- Dumnezeule!
‎Asta nu se învață din cărți.
‎Ultimele patru cifre?
‎- „4223.” ‎- Crookshanks.
‎- Femelă? ‎- Femelă.
‎Capul ei e foarte puternic. ‎Apasă puțin pe el și ține-o pe loc!
‎Apucă din același loc! ‎Vino și privește, Darin!
‎Văd o față.
‎E bine, amice. Ține-o!
‎- Poți, Zac? ‎- Da.
‎Ține-o, amice! Încă vreo două minute și…
‎Nu pleci nicăieri.
‎O clipă. Dă-i drumul o clipă!
‎Bine. Planul B.
‎Vezi aici? Când ridic asta, ‎vreau să apuci de buză.
‎Încă trebuie să intre în estru. ‎Dar e în regulă.
‎Da.
‎Nu are pui. E în regulă.
‎Dacă avea pui, era evident.
‎Da, ar fi arătat ca o alună roz.
‎Ea va fi eliberată.
‎Da.
‎- Următorul. ‎- Mutată.
‎- E un mascul. ‎- Așa se pare.
‎Putem vedea că el nu arată ‎la fel de bine ca femelele.
‎Un mascul trebuie să-și arate puterea ‎față de o femelă. Fiindcă ea se luptă.
‎El trebuie s-o muște de ceafă
‎și să-i arate puterea sa.
‎O trage într-o vizuină. O păzește ‎și nu mănâncă timp de zece zile.
‎Alungă toți masculii. Deci el…
‎La aspectul fizic, stă bine. ‎Dar e cam slăbuț.
‎Înseamnă că s-a împerecheat.
‎- Super. ‎- E bine.
‎Romantismul e cam absent la ei.
‎Calmează-te! Câți ani are, Kell? Cinci?
‎Hei! Stai blând!
‎Da, cinci.
‎Și el trebuie să vină cu noi. E fantastic.
‎Ieși!
‎Acest diavol pare foarte supărat.
‎Nu are pui. Scuze, scumpete!
‎Nu o ridic eu. ‎O ia unul dintre voi. Vă rog.
‎Apucă de jos! Așa! E bine.
‎Nu e gestantă, ‎dar arată semne bune de fertilitate.
‎O eliberăm în zona de împerechere.
‎Îi dorim multă baftă.
‎Te-a verificat puțin.
‎Doamne! Mă bucur mult ‎că am scăpat cu viață.
‎Au început cu 44 de diavoli tasmanieni
‎și au ajuns la 390 de nașteri reușite
‎și primul pui născut pe continent ‎în circa 3.000 de ani.
‎Odată pregătiți, ‎diavolii‎ ‎se întorc în sălbăticie.
‎Sunt trimiși să trăiască liber ‎în sanctuarul de 400 de hectare.
‎Toate animalele eliberate ‎se află pe acest panou.
‎Cele două de azi se adaugă acolo. ‎Felicitări, diavolilor!
‎E ultimul tău drum agitat.
‎Poți să arunci o privire, ‎ca să vezi ce face.
‎- A ieșit. ‎- Salut, amice!
‎Priviți!
‎- Iese. ‎- Salut, amice!
‎Se duce acasă.
‎- Da. Se întoarce. ‎- Pleacă. Da.
‎- Uimitor! ‎- Ce grozav!
‎Munca voastră e de-a dreptul specială.
‎Suntem o țară mică,
‎dar avem animale unice. ‎Au nevoie de ajutor.
‎- Mersi! Apreciez. ‎- Mulțumesc!
‎- A fost o zi uimitoare! ‎- Bravo!
‎M-am bucurat să vă am aici. ‎E bine să împărtășești.
‎Mersi că ne-ai arătat ce faceți!
‎Mă bucur să fiu reunit cu familia ‎în noul meu habitat, Australia.
‎Lecțiile învățate ‎despre protejarea speciilor,
‎biomuri și culturi… ‎Toate sunt idei universale.
‎Cum e vorba aceea: ‎„Niciun om nu e o insulă.”
‎Nicio insulă nu e o insulă, ‎fiindcă totul e conectat.
‎Toți suntem conectați. E un echilibru.
‎Pământul pe care mergem, ‎apa pe care o bem,
‎aerul pe care îl respirăm.
‎Totul e un mare habitat. ‎Iar noi o să-l protejăm.
‎Desigur, o să ne bucurăm de el, ‎dar cu măsură.
‎Îl vom lăsa la fel de frumos ‎cum l-am găsit
‎pentru generațiile viitoare.
‎Hei! Abia am început.
‎Veniți cu noi! ‎Va fi o călătorie distractivă.
‎Echipa serialului recunoaște ‎primii deținători ai Australiei.
‎Omagiem înțelepții ‎fiindcă ei mențin tradițiile străvechi.
‎Subtitrarea: Iulian Țarălungă