EN NETFLIX-SERIE
Kom så, gutter.
I 2021
Kravl over her.
GIK ET DOKUMENTARFILMHOLD
PÅ JAGT EFTER SANDHEDEN OM EN LEGENDARISK SVAMP
Har du nogensinde været på svampejagt før?
Du godeste.
HELE HOLDET FORSVANDT
Hey, venner…
MEN DERES UDSTYR BLEV FUNDET
DET ENESTE, DER LÅ TILBAGE, VAR DISSE SKRÆKKELIGE OPTAGELSER
De er overalt.
De overtager hjernen. De er zombiesvampe.
SVAMPE, PLANTER, DYR VIL BLIVE PÅVIRKET
SANDHEDEN LIGGER DYBT NEDE I JORDEN
SVAMPETRIP - EN SMUTTUR
Skal vi til det igen? Det var ikke det, der skete.
Men sandheden ligger dybt nede i jorden.
Dette afsnit bliver noget svineri,
for vi skal snakke om regenererende landbrug,
en naturlig tilgang til landbrug, som skaber nærende mad
og som leder CO2 ned i jorden, som gør mulden sundere og planeten bedre.
Det handler i bund og grund om én ting. Jord.
Det handler om arealudnyttelse.
Det være sig hvordan afgrøderne dyrkes eller husdyr holdes på det.
Disse grundprincipper for regenererende landbrug, eller "RegLa",
gælder al slags landbrug, og vi kan alle gøre en indsats.
Vores nye ven, Bruce Pascoe, forfatteren til Dark Emu,
har meget at fortælle om jorden her i Australien,
og hvordan aboriginerne brugte den og hvordan den udnyttes i dag.
Jeg passer på mulden.
Mulden her i landet har lidt under,
at vi har bragt hovdyr hertil og pløjet jorden.
Mulden er let i Australien. Det er verdens mindst frugtbare land.
Jorden burde ikke være blevet pløjet. Den lette jord blæser væk.
Der foregår en skrækkelig erosion her i landet.
Er det noget, der er kommet efter koloniseringen,
eller har jorden altid været så let?
Jorden har altid været let.
Aboriginerne passede på jorden, og den var utrolig frugtbar,
men planterne krævede ikke meget næring.
Den kombination var unik.
Men da man plantede næringskrævende planter,
måtte man tilføre flere og flere kemikalier.
Superfosfat var en af de første,
og det er giftigt, hvis det ikke bruges rigtigt.
Den gift har ødelagt jorden, og nu prøver vi at genopbygge den.
Hvordan kan vi lukke hullet
mellem tankegangen om at tage og en mere global balance?
Hvordan kan vi komme derhen?
-Det, der skal gøres, skal ske langsomt. -Ja.
Der skal tages hensyn til de nuværende landmænd.
Vi vil ikke gøre noget,
som vil være til skade for millioner af menneskers velfærd,
for vi står for det modsatte.
Mange af aboriginernes landbrugstekniker, som blev brugt for længe siden,
kan og bør blive benyttet på de moderne farme.
Vi skal møde et lokalt par,
som har skabt en god forretning ved af at følge dette råd.
Det er både rentabelt, og så hjælper det planeten.
Trippelmarkering.
Tammi, vi er vist det rigtige sted.
-Hej, det er I. -Hej.
Jeg lugede ukrudt, mens jeg ventede.
-Zac, rart at møde dig. -Hej, Darin.
-Velkommen til. -Tak.
-Sikke et sted. -Det er Jonai.
Dette er Jonai Farms, 27 hektar med bæredygtigt landbrug.
Det ejes og drives af chefslagter Tammi Jonas og ægtemanden, Stuart.
Hvad står "Jonai" for?
Vi hedder Jonas til efternavn, og som par er vi kendt som Jonai.
-Vil I se jer omkring? -Ligesom Jonas Brothers.
-Du må ikke kalde dem for vores navn. -Jeg kan bedre lide Jonai.
-Hej. -Hej.
-Det er Luna. -Hej, Luna.
Hej. Se dig engang.
-Du er glad, hva'? -Du er da sund og rask.
Jonai skriver i deres hensigtserklæring,
at var de blevet trætte af valget mellem at redde eller nyde verden.
Så de fandt en måde at gøre begge dele på.
Wow, sikke et smukt sted.
-Hvor længe har I været til? -I næsten ti år.
Da vi flyttede hertil var det et græsseområde for får.
I stedet for et industrilandbrug, hvor én mand dækker tusindvis af hektar,
så har vi fire fuldtidsansatte.
Derudover har vi praktikanter,
så vi andre kan observere, hvad jorden har brug for.
Som Bruce Pascoe fortalte os, handler regenererende landbrug om mulden.
Jorden skal forstyrres så lidt som muligt.
Der skal ikke bruges kemikalier, der skal ikke pløjes,
og store dyreflokke skal ikke trampe det samme område ned for længe ad gangen.
Vi flytter meget rundt på dyrene. Det er ret afgørende.
I traditionelle landbrug forbliver dyrene på det samme område længe ad gangen.
De spiser det hele. Det er skidt.
Det har I nok set på jeres vej. Det ser slidt og trist ud.
Regenererende landbrug handler også om dyreintegration samt rotation.
Lidt ligesom med sædskifte,
giver man jorden hvile ved at bytte rundt på husdyrene.
Jorden udpines, hvis den kun udsættes for de samme afgrøder og dyr.
Forestil dig at skulle spise det samme hver dag i årevis.
Så ville du også brænde ud.
Store industrielle landbrug bytter ikke rundt på den måde.
De kortsigtede mål om profit går ikke hånd i hånd
med de langsigtede fordele ved dyrerotation.
Tammi lovpriser fortidens løsninger, som Bruce Pascoe forklarede.
De har forbedret Jonai Farms.
Bruce Pascoes bog gav os et nyt syn på landskabet.
Vi vil efterlade en bæredygtig ressource.
Klimaforandringerne gør, at vi har brug for CO2 og organisk stof i jorden.
Det hjælper til at minimere drivhusgasudledningen.
Så må vi sørge for det.
Det skal være sådan, at græsset er svampet og ikke stenhårdt.
Hvis det er sammenpresset, så er der intet mikrobielt liv i det.
Da vi kom hertil var jorden sammenpresset. Nu giver den sig.
Jordens produktivitet er fuldstændig vendt.
Græsgangene er bare jordområder.
Ved at give nogle områder hvile og begrænse kvægets græsning,
så får alle græsgangene en chance for at komme sig.
På den måde vedligeholder dyrene området
ved at græsse på planterne i et område ad gangen.
Kort fortalt: Pas på jorden, og så passer den på dig.
Hej, Clarabelle! Der er hun. Det er min pige.
Vi malker hende hver morgen.
Det er et par år siden, jeg sidst har malket.
Det er rigtigt. Zac har malket…
-Har du malket køer før? -Jeg har malket en ged.
SÆSON 1 "PUERTO RICO"
Der skal lyde en hilsen til Jimbie i Puerto Rico.
Kravl over her…
Vi fortæller ikke praktikanterne om elhegnet.
-Stærkt. -Godt klaret.
-Er du der? -Tak.
Nu skal vi møde Jonai Farms' store stjerne.
Lad mig præsentere Aphrodite og hendes grislinger.
-Hej. -Hej, mama.
-Du godeste. -Hvor er de dog søde.
Hej, Aphrodite.
Hej.
Se her. Den føles så…
-Hej. -De er kraftige.
-Hej med jer. -Hej.
Kom her.
-Sikke en smuk… -Du godeste.
Hvor er du dog stor!
-Hun er enorm. -Du er kæmpestor!
Hun er en stor mama.
Alt, hvad I har iværksat, begyndte at blomstre som følge af at I holdt grise,
og grisenes efterladenskaber har næret jorden.
Har I udvidet til alle mulige ting?
Jeg malker Clarabelle, og vi laver vores egen ost.
Vi er nu selvforsynende med ost,
og vi arbejder på et mikro-mejeri som en del af systemet,
fordi vi fodrer grisene med vallen.
Hvis vi kan gøre sådan, så har vi brug for færre grise,
hvis vi har to malkekøer, og vi kan sælge lidt ost.
Så I kan producere mere, hvis I skaber det i harmoni med naturen.
Ja, det skal bare integreres.
Det er interessant at kunne tænke: "Måske skulle vi lave lidt ost."
-I år dyrkede jeg hvede for første gang. -Tillykke. Hvor fascinerende. Det er sejt.
Det er sjovt.
Det er sjovt at lære om, hvordan det fungerer.
Vi bruger kun fossile brændstoffer, hvis det er nødvendigt.
Man må ikke køre på farmen, med mindre man transporterer tungt udstyr.
Hvis man vil se til dyrene, så må kan enten gå eller cykle.
Er der systemer, som ikke er på plads? I virker til at være i balance.
Det bliver godt, når vi får solcelleenergi.
Ja, sejt.
Og når vi kan have elkøretøjer.
Så er vi færdige.
Udover alle de andre opgaver som medejer, er Tammi også chefslagter.
Troede du, det var kæledyr?
Jeg har det lidt svært med jeres slagteri
Men jeg bifalder, at I gør det på en afbalanceret måde.
Man får det anderledes med det, når man har været i økosystemet længe.
Jeg mærker det stadig. Jeg er ikke ligeglad.
Og ligesom de indfødte, så mener vi,
at vi skal passe på alt fra jorden til luften.
Vi er ikke hævet over naturen. Vi er en del af den!
Jeg synes, det er acceptabelt,
at vi tager deres liv for vores livs skyld.
Darin er veganer og mener ikke, at nogen dyr bør være en fødevare,
og derfor sidder han over nu.
For herinde slagter Tammi al sit kød.
Velkommen til mit kødrum.
-Hvad kaldte du det? -Mit kødrum.
-Kølerum? -Kødrum.
Den lader vi bare stå.
Den her skinke elsker amerikanerne.
Hvis vi fjerner benet her, så har vi en perfekt juleskinke.
Den er jeg med på.
-Hiver du bare benet ud? -Ja, lad mig vise det.
Den her knogle svarer til dit bækken.
Ok.
Hvordan sælger du det? Har du en butik?
Du står i vores lille gårdbutik.
Så ja, vi har en butik,
men vi sælger mest gennem en LSL, en lokalt støttet landbrugsbutik.
Her kan folk tegne et abonnement på mindst ét år,
og så leverer vi til dem hver måned.
Hvordan tilmelder man sig LSL?
I Melbourne er ventelisten på 20 år.
-Har du børn? -Hvor vil hun hen med det?
-Ikke endnu. -Skriv dem op.
Nu? 20 års ventetid.
Noteret. Hvis jeg får børn, bliver de skrevet op til Jonai Farms' LSL.
Bemærk, farmere, at hvis ventelisten er på 20 år,
så er der en stor efterspørgsel.
Og til forbrugerne:
Prøv at finde en lokal gård, der tilbyder friske råvarer i dit område.
Du tænker sikkert,
at hun bare burde udvide, når efterspørgslen er så stor.
Jonai Farms ønsker ikke at være 50 gange større.
Tammi vil hellere oplære 50 nye farmere for at imødekomme efterspørgslen.
Det vil ikke være i henhold til hensigtserklæringen at udvide så meget.
Og derfor sørger Tammi for at dele ud af sin viden
om regenererende landbrug.
Hvordan er det at spise dyr, du kender?
Når folk spørger mig om det,
er svaret: "Hvordan kan du spise et dyr, du ikke kendte?
Ja, den er god nok, når man tænker over det.
Jeg behøver ikke sige mere.
Ja. Det giver mening.
Vi ved tydeligvis, at dyret her har haft et godt liv.
-Du ved, hvor det har været. -Jep, og hvad det har spist.
-Du har passet godt på det. -Nemlig.
Kan du udnytte mere af dyret?
Vi bruger det hele.
Det her fedt er for eksempel ikke godt til pølser.
Det her kuglefedt kan ikke blive blødt.
Så det bliver smeltet om til sæbe.
Og lårtungen her, som bliver skåret fra, bruger i vores pølser.
Smukt.
Pausetid!
Jonai Farms har en lang venteliste,
men nu har vi chancen for at smage den friske mad her og nu.
Se engang. Darin er tilbage.
Frokosten var fantastisk.
Det er lækkert at spise mad tæt på, hvor det stammer fra.
Og da vi spiser her på gården,
kan det måles i madmeter, og ikke mad kilometer.
Det har været helt fantastisk.
-Tak. -Det var inspirerende.
Tak, fordi du viste os alt dette.
Alt her er magisk.
Tak, fordi I kom og så det.
-Det var godt. -Det var en fornøjelse.
-Mange tak. -Tak.
-Darin.
Vi kan lave en blog sammen. Veganeren og slagteren.
-Det kunne være ret sejt. -Ja, ik'?
Vores snak med Bruce om husdyr førte os til Tammi
og hendes samspil mellem dyr og jord.
Bruce havde også noget at sige om bæredygtighed og planter.
Vi fløj ikke her under COVID.
Så der blev ikke importeret grøntsager, hvilket også er sindssygt.
"Lad os sende en gulerod fra Californien over til Australien.
Det lyder som en god idé."
Når vi hiver en gulerod op ad jorden,
som er dyrket på en cocktail af kemikalier,
og sprøjter den med konserveringsmidler,
så den kan holde hele vejen til Australien,
så indtager vi så mange kemikalier i den proces.
Det er måske billigt, men hvor længe kan jorden holde til det?
På et tidspunkt må vi trække en streg i sandet og sige,
at vi ikke vil tillade det som mennesker i et kapitalistisk miljø.
Ellers forsvinder vi, og det er dårlig forretning.
Gode landbrugsmetoder kan være en god forretning.
En halvanden times kørsel sydvest for Melbourne ligger et sted ved navn Brae.
Navnet stammer fra det skotske ord for skråning,
og på denne skråning ligger en CO2-neutral bed and breakfast
og en prisvindende restaurant på en 12 hektar stor økologiske farm.
Her er ejeren af det hele, kokken Dan Hunter.
-Velkommen. -Hej, kok.
-Hej. Zac. -Velkommen til Brae.
Hej, kok. Darin.
-Hvordan går det? -Godt!
Vi skal se, hvordan Dan benytter sig af regenererende landbrugsmetoder
til at skabe en gård-til-bord-oplevelse i en af Australiens bedste restauranter.
Lækkert.
Beviset på, at bæredygtighed også kan være sundt, tilfredsstillende og lækkert.
Køkkenet er helt rent, simpelt og godt indrettet.
Og det samme gælder for selve menuen.
Hvad gør Brae bæredygtig?
Hvordan følger de de regenererende landbrugsmetoder?
Vi møder vores leverandører hos dem.
Vi bruger folk, som går op i regenererende landbrug.
Selv de kunsthåndværkere, som laver vores tallerkener.
Denne tallerken består af aske fra vores brændeovn
og ler fra dæmningen derude.
Når man spiser på Brae, så spiser man stedet.
Alt har en forbindelse til jorden her.
Vi håber folk smager det og tænker: "Vent, nu giver det hele mening."
-Klart. Se de ingredienser. -Ja.
-Det er bare en salat, som vi bygger… -Du må godt få den.
…så den bliver æstetisk indbydende at se på.
Det var ****.
Åh.
Wow.
Vi tager vist en tomatpause.
Det er den bedste tomat, jeg har smagt.
Hvor er den sød.
-Man bemærker teksturen i økologisk mad… -Du må godt få den igen.
De ting man kan købe i gårdbutikker eller på grønttorve
i modsætning til mad, der er blevet pakket og opbevaret.
-Jordbær… -Jeg håber, det går af i vask.
-Jeg håbede, det ville ske. -Det er et tegn på en god…
Wow, den er god.
Jeg har gode minder om at spise mad…
-Glad tomat. -…som sviner en til.
Jeg har ikke set to ens anretninger.
-Nej. -Er de alle forskellige?
-Ja. -Hvor mange ingredienser?
-Der er omkring 60. -Tres?
Ja. Vi har omkring 60 forskellige planter i haven, som vi kommer på tallerkenen.
Tænk på, hvor mange forskellige frugter og grøntsager du spiser på en uge.
Jeg har ikke tænkt på det før,
men jeg har aldrig spist 60 forskellige ingredienser på en gang.
Lad os prøve.
-Hvor skal jeg starte henne? -Ja, hvad skal man starte med?
-Jeg har brug for en pincet. -Jeg starter med en blomst.
Wow.
Her er lidt tilbehør.
En tærte med gule squash og tomater.
Wow!
Og det her er agurker i en australsk krydderilage.
Det her er en champignoncreme med pistacie og kakao.
Og det her er ærter med hindbær i en kartoffelskræl.
-Det ser smukt ud. -Fantastisk.
Sådan har jeg ikke fået grøntsager før.
Man får jo lyst til at lave sin egen køkkenhave.
-Bliver I sultne af at se os spise? -Nej.
Nej, de stirrer ikke…
Det ville jeg blive.
-Jeg skal helt sikkert lave mig en have. -Ja.
Man kan høre, hvordan grøntsagerne knaser.
Mitch, vil du smage det?
Det var et retorisk spørgsmål.
Mitch ville aldrig sige nej til en smagsprøve.
-Han er helt vild. -Ja, det er jeg.
"Lækkert, men tilbage til arbejdet."
-Du får ikke mere. -Tak, boss.
Manner.
Tænk, at det alt sammen er blevet dyrket derude.
Sejt sted.
Efter måltidet kan gæsterne gå og opleve området omkring restauranten
og komme i kontakt med jorden, hvor maden kom fra.
Og efter dusinvis af lækre retter henover flere timer,
kan man også få strakt benene.
En farm er ikke bare et fladt stykke land uden træer, hvor jorden bliver vendt.
En sund farm, et sundt miljø,
har et økosystem, der bidrager til produktionen af økologisk mad.
De har plantet over 1.000 forskellige
hjemmehørende træ- og plantesorter på grunden.
Og 90% af deres plantebaseret mad dyrkes her.
Igen er biodiversiteten afgørende for et regenererende landbrug.
Mangfoldigheden af planter skaber en næringsmættet jord,
som reducerer mængden af CO2, der udledes.
Det, der dyrkes her, ender i køkkenet,
hvor de bliver tilberedt, så der er en del spild.
Men de vender tilbage hertil og bliver til den jord, vi bruger.
Intet går til spilde her, og det gælder også det meste madaffald.
Ved at have en kompostbunke
holder de omkring 100 kg affald fra lossepladsen hver eneste dag.
Komposten ryger tilbage i jorden, og så starter cyklussen på ny.
Det her er salaten, som I spiste tidligere.
Ja, det er…
Det er, hvad I spiste tidligere.
Prøv at se, hvor mørkt og fyldigt det er.
Det er cyklussen.
I stedet for at smide planterne ud,
bliver de forvandlet til en CO2-holdig muld.
Det kan alle gøre.
Folk er ikke klar over, hvor skidt det står til med madsystemet.
Er det virkelig så svært at få flere steder til at dyrke maden sådan her,
så man kan skabe en folkesundhed, som i det mindste er acceptabel?
Regeringer rundt om kan skabe incitament til at skabe mindre landbrug.
Men indtil disse idéer er implementeret,
så vil mindre landbrug som dette blive domineret af storlandbrug.
Der en næsten intet nemmere end at dyrke jordbær.
De er frodige, så en enkelt plante producerer meget mad.
Jordbærrene i supermarkedet har samme tekstur som et æble,
og det bør det ikke have, da det ikke har noget saft.
Et frisk jordbær er lækkert
Og så er der oplevelsen af at mad, man dyrker, smager bedre.
Dette stykke land var på jeres tallerkener.
Der er kun lækre ting i den her have.
Ja.
Det er en lille restaurant med plads til få gæster, som viser,
at man kan producere en masse forskellig kvalitetsmad på få hektar.
Ligesom hos Jonai, så er størrelsen afgørende.
Det er bedre for jorden, at der ikke produceres så meget.
Hos Brae passer de på jorden med regenererende landbrugsmetoder,
og det har givet dem et sundt produkt og en blomstrende forretning.
Vi er tidligt oppe, da vi skal på en lang tur.
Darin laver morgenmad til os i bilen.
Sådan!
Den er helt fyldt.
Skål på et godt helbred.
-Ja. -Du bliver mindst 100 år.
Må jeg smage? Er der mere tilbage?
Der er masser. Det er Darins egen opskrift.
Den indeholder ashwagandha, schisandra, matcha…
Og han elsker at snakke om den.
Man behøver ikke at spørge, før han går i gang.
Vores næste eventyr foregår en time nord for Melbourne,
dybt inde i denne skovs komplekse økosystem.
Vi har set, hvordan både dyr og planter påvirker jorden,
men på den her sidste tur skal vi se på et helt andet kongerige.
Under løvtaget finder vi et symbiotisk forhold,
en kemisk proces, som ikke kun nærer jorden,
men som også hjælper klimaet ved at optage CO2 og binde det til jorden.
Som et slags netværk af kompostbunker,
lever der en særlig type mug, der lever af skovens rådne materialer
og giver jorden næring i retur.
Teknisk set er de hverken planter eller dyr,
De er fungi,
men vi kender dem bedre som deres frugtlegeme, svampen.
Der lever en hel mikrobiom i vores fordøjelsessystem,
som er vigtig for vores sundhed.
Der er en lignende verden af bakterier og fungi i jorden.
Undskyld, men jeg udtaler det "funky".
Klart. Og hvem er du?
En mikrobiel fungi.
Som du sagde, så lever vi i din mave og i jorden,
og der hygger vi os.
Virkelig? Hvad foretager I jer?
Uanset om det er i fordøjelseskanalen eller i jorden,
så holder mikrobielle fungi systemet stærkt og sundt.
Mikrobielle fungi er vigtige for ens optagelse af næring, stofskifte.
vækst, energi og immunforsvar.
I menneskemaven bliver maden nedbrudt, så kroppen kan optage næringen.
Jep. Og vi gør det samme i jorden.
Vi fordøjer organisk stof, som andre organismer ikke kan nedbryde,
og gør det til mad og næring til planterne,
så jorden forbliver sund, og planter og afgrøder bliver robuste.
Hvordan hænger alt dette sammen med regenererende landbrug?
RegLa-metoderne skaber sundere jordmikrobiomer, og så får vi sundere mad,
som genopretter din maves mikrobiom, så du bliver sundere.
Og så reduceres CO2-indholdet i atmosfæren.
Alt det? Wow. Du er da en funky fyr!
Tak skal du have.
Jeg spreder glæde, som svampe spreder sig.
-Hej. -Chris.
Rart at møde dig.
-Jeg hedder Zac. -Hvordan går det?
Det går godt. Hvad siger I så?
Det er helt vildt.
Vi bliver budt velkommen i skoven af Jim og Chris fra Fable Food,
der specialiserer sig i gourmetmad, hvor kødet er erstattet af svampe.
Her i skoven blomstrer alle former for liv,
og det skyldes, at jorden er fyldt med næring,
som delvis kommer fra svampenes livscyklus.
Normalt regner det på denne årstid, men se engang.
Det er godt for fungi, ik'?
-Udtales det "fung-e" eller "fungi"? -Man kan sige begge dele.
-Virkelig? -Du er funky.
Ja, du er funky. Det hele er funky.
Jim er landbrugsforsker og ingeniør,
og Chris er en iværksætter, der studerer regenererende landbrug.
De havde en del til fælles.
En stor interesse for svampenes alkymi.
Sammen har de skabt en sund, bæredygtig og etisk måde
at lave næsten hvilken som helst kødret om til et lækkert svampevidunder
ved hjælp af svampenes magi.
De ved, at svampe er vigtige for videnskaben bag jorden.
Da jeg begyndte på regenererende landbrug, sagde videnskaben,
at hvis vi løber tør for muld, så vil vi sulte.
Der var så meget muldjord,
og efter at have hældt kemikalier på i 60 år, er der så meget tilbage.
Forstætter vi sådan i 20-30 år, så held og lykke.
Så vi måtte aktivt arbejde sammen med de disse sorter,
så de kunne vende tilbage til det miljø, som vi havde fjernet dem fra.
Vi måtte finde ud af,
hvordan vi bedst muligt fik dem tilbage i disse miljøer,
hvor de kan skabe mad til os på en bæredygtig måde.
-Det handler om muldjorden. -Nemlig.
Alle næringsstoffer i maden kommer fra muldjorden.
Hvis vi fjerner den, så vil…
-Vi er afhængige af den. -…alt dø.
Ligesom Bruce fortalte i begyndelsen,
så afhænger vores fremtid af, hvordan vi behandler jorden.
Altså jorden på planeten Jorden,
for det er mulden, der giver planterne næring.
Muld har løbende brug for mad i form af mikroorganismer,
og svampe spiller en stor rolle i at skabe den kost.
Og ikke kun det,
men svampe forhindrer også erosion, øger vandoptaget i jorden
og de binder CO2 til jorden, så den ikke udledes.
Og det hele begynder med mycelium.
Mycelium er altså et kæmpestort netværk under jorden,
nærmest som menneskets nervesystem.
-Nemlig. God analogi. -Ja.
-Hvor langt rækker den her. -Den sidder på træerne.
Alle dem der.
Gennem evolution har denne svamp mistet sin evne
til at være rådplante og nedbryder, men det var den engang.
Men nu lever den alene af næring fra træerne af,
og den giver træerne næring i retur.
De indfanger CO2.
Det mycelium er nu i jorden. Det organiske stof er nu i jorden.
Det er en enorm udvidelse af træets rødder.
Svampe er altså som små økokrigere, der fodrer planterne og beskytter luften.
Der er tusindvis af forskellige svampesorter her på jorden,
og der er stadig mange, der ikke er opdaget.
Der findes mange lækre og nærende svampe, men nogle af dem er dødbringende.
Så lad venligst eksperterne om at vandre rundt i skoven og spise svampe.
Det er meget Alice i Eventyrland-agtigt.
-Jeg må hellere lade være. -Dem her samler vi normalt ind til mad.
De orange svampe hedder velsmagende mælkehatte.
Lactarius deliciosus, fordi de er lækre.
Ja, lactarius deliciosus er den latinske betegnelse.
-Hvor mange sorter findes der? -Tusindvis
Og vi kender kun til 10% af dem.
Hvor mange, af dem vi kender, har psilocybin?
Mange. Vi har fundet mange af dem.
Vi har fundet alle af dem.
Det har I af åbenlyse grunde.
Hvis den forgifter dig eller gør dig høj,
så finder man hurtigt ud af, hvilken del af biosfæren, de tilhører.
Nemlig. Psiloscybin er et naturligt forekommende psykedelisk stof,
som aktiverer serotoninreceptorerne i hjernen,
så ens humør og sanseindtryk bliver påvirkede.
De får altså en til at trippe, men det er ikke derfor, vi er her.
Vi skal se den bæredygtige og kulinariske magi,
som svampe kan give.
-Skal vi lede efter snyltekøller? -Ja.
-Fedt. -Ja, fedt.
Ja, der er lige en sort, vi skal se på, mens vi er her.
Det er nok den mest berygtede svamp.
Zombiesvampen.
Snyltekøllen.
Snyltekøllen er en parasitisk svamp,
som overtager kroppen og hjernen hos levende væsner, oftest insekter.
Den lever af sin vært, og til sidst tager den livet af den.
Det er helt vildt, at vi skal på jagt efter snyltekøller.
-Ja. -Hvordan gik det til?
De er overalt.
Der er en snyltekølle for hvert insekt nærmest.
De er artspecifikke.
Den enkelte snyltekøllesort passer til en særlig insektart.
En gensidig udvikling.
De overtager hjernen. Det er bogstaveligt talt en zombiesvamp.
Wow.
Den følger det givne insekts naturlige livscyklus.
Myren er et godt eksempel.
Myren har en inficeret hjerne, og…
Han gør det, svampen vil have ham til.
Ja. Svampen siger bare: "Jeg vil op."
Og så går den op af et græsstrå eller en bregne.
Når den er deroppe, holder snyltekølen op med at styre den,
og får den til at lægge sig, og så vokser den ud af den,
som vand, der fyldes op i en beholder. Den tager dens form og fordøjer den.
-Ok. -Helt.
Bortset fra de kitiniserede øjne, for svampecellerne er lavet af kitin.
Det eneste, der står tilbage, som ikke er vegansk, er øjnene.
Her er et par friske.
-Ja, vi er på det rette sted. -Ja.
Der har vi den.
Når de er friske, har de en knaldgul farve.
Jeg vil prøve at hive den op.
Det har regnet, så…
-Hvor er de seje. -Du har den.
-Du fik ormen. Smukt. -Se engang.
Den har fuldstændig fortæret ormen.
-Ja. -Det var en kålorm.
-Ja. -Ja.
Man kan mærke, at den er…
-Snyltekøllen er fantastisk. -Den er svampet.
Vi kigger på det, der engang var en kålorm,
og som nu er blevet fortæret af snyltekøllen.
Lad os tage tilbage til laboratoriet og lave mad.
Mine favoritting.
Lad os komme afsted.
-Tak, venner. -Tak.
Hvorfor holder jeg den stadig?
Darin er begejstret for laboratoriet.
Lidt for meget. Læg lige kniven fra dig.
Vi gik tilbage til Jims arbejdsplads,
som er halvt laboratorium og halvt køkken, og fuldt ud lækkert.
Her eksperimenterer, skaber og former han alle de svampebaserede måltider.
Det er egentlig bare garagen.
Det er min garage, ja.
Den anordning bruges til at kultivere svampe i.
Alt er sterilt, og indeni er der et filter…
-Beskytter I den fra sporer og bakterier? -Ja.
I den rene luft, på et sterilt substrat, hvor der ikke er noget som helst andet,
kan vi se den vokse, og så kan jeg lave en ekstrakt af den.
Jeg kan tage det, der er i myceliet
og lave det til en lækker drik eller noget funktionelt,
og vi får tilgang til mere ved at bruge en fermenteringsproces.
Der er planten, fedt, proteiner og alt det der.
-Men der burde være en kile. -Det er et helt kongerige af mad!
Det er et kongerige på størrelse med grøntsagskongeriget.
Vi spiser meget hvede. Pasta og brød. Vi har kornprodukterne.
Men det efterlader stråene og hullerne i kornet.
Det er et landbrugsaffald.
Det kan vi kompostere og gro svampe i det.
Vi kan dyrke mad.
Før jeg blev veganer, snakkede jeg i årevis om
at se tingene i et større perspektiv og ønsket om at leve bæredygtigt.
Og så gik jeg hjem og spiste et ressourcekrævende måltid.
Jeg spiste bøffer til hverdag,
og jeg indså, at det svarede til 11 kilo korn,
som svarer til 40.000 liter va…
-Har jeg brug for det? Nej. -Nemlig.
En reduktion af vores kødforbrug, særligt oksekød,
vil reducere drivhusgasudledningen.
Ifølge et studie har en gennemsnitlig fastfoodburger
en større påvirkning på miljøet, end du kan forestille dig.
Derfor besluttede jeg mig for at skære al kød, alle mejeriprodukter fra.
Jeg besluttede mig for at snyde mig selv med den her proteintingest,
så jeg stadig ville få den saftige oplevelse.
Det hele. Fiberen, saften, teksturen, røgen. Det havde jeg brug for.
Jim er fra Texas, og han elsker sin grill,
så han har kombineret sine 12 år som svampeforsker
og et årti som gourmetkok
til at perfektionere en række svampebaserede kødfri retter,
som giver en fantastisk kødoplevelse uden brug af dyreprodukter,
og det giver samtidig et langt mindre CO2-fodaftryk.
-Hvad er det? -Det mindst sunde, I får.
Det er forretten.
Det her er hvid sovs,
og i Australien kalder vi det ikke for chicken-fried steak.
Her kalder vi det for schnitzel eller paneret bøf.
Men det er altså chicken-fried steak.
Manner!
Smager det som chicken-fried steak? Sig det. I skal bare…
Det smager bedre.
-Åh, ja. -Ja!
-Jeg har ikke smagt bøf i 100 år. -Fibrene er fantastiske.
-Ja! -Ja.
Det sætter sig i tænderne. Jeg ville genskabe det hele.
Ingen vil lide afsavn ved at spise det her.
Du godeste.
Jeg græder en smule.
-Manner. Det er så smukt. -Det er godt.
-Du skaber en bro på smukkeste vis. -Jeg prøver. Vi prøver. Det er vores mål.
Det her er skønt.
Mitch, vil du smage?
Selvfølgelig vil han det.
-Tag for dig. -Mitch.
-Der er nok til en hel hær. -Tag noget sovs.
-Vil I have noget? -Det vil jeg gerne.
Det kunne man godt se. Han dukker lige op.
-"Jeg skal lige tjekke kameraet." -Så dukkede holdet pludselig op.
Man ved, at maden dufter godt, når hele holdet stormer til for at smage.
Nu vil jeg lave en brisket-sandwich.
Nu tilføjer jeg lidt texansk barbecuesmag.
Er det din egen sauce?
-Ja, det er. -Ok.
Jeg elsker stadig at grille.
Jeg er rejst helt til Australien for at smage texansk grillmad.
-Nu får jeg hjemve. -Nu bliver der optaget tyggebevægelser.
-Lækkert røget. -Manner.
Manner!
Fingerslikkende godt?
-Bogstavelig talt. -Godt.
Hvis man vil erstatte kød, så er det, folk helst vil have, en burger.
Fable Food laver også burgere.
-Indeholder den 110 gram svampe? -Ja, hvad er det i ounces?
Det har jeg stadig ikke styr på.
Hey, Google, hvor mange pund er 110 gram?
Et hundred og ti gram svarer til 0,243 pund.
-Tak, Google. -Ok.
Den perfekte quarterpounder.
I fik chicken-fried steak.
I fik en brisket-sandwich. Og nu skal I have en burger.
Hvorfor ikke?
De har virkelig skabt noget fantastisk.
Det ligner, steger og smager som kød, og det har samme konsistens,
men det er langt mere bæredygtigt, bedre for planeten og sundere for os.
Tak. Det var virkelig sejt og utroligt.
Lav hellere lidt mere. Drengene ser ret sultne ud.
Tak, I har ændret mit syn på svampe.
-Tak. -Mange tak.
Vi har lært meget af at kigge på den australske muld,
men nu vil vi rette blikket lidt opad, helt nøjagtigt 50 meter op i luften.
For nu skal jeg og holdet prøve australsk bungeejumping.
Jorden er ved det springende punkt.
Historisk høje mængder CO2 slippes ud i atmosfæren og forandrer klimaet.
Men det er ikke for sent at sætte tempoet ned og rette op på skaderne.
Det afhænger af, hvordan vi vil fortsætte videre.
Regenererende landbrug kan spille en nøglerolle.
Disse metoder gør mere end at reducere den skade, vi påfører Jorden.
De kan faktisk helbrede planeten, og gøre os mennesker sundere,
inden det er for sent.
Det kan være både store og mange små forandringer.
Hver en indsats gør sit for at stoppe udviklingen.
Det ville være et dårligt trip at miste det her sted for bestandig.
Down to Earth anerkender de traditionelle ejere af Australien.
Vi respekterer aboriginernes og øboernes minder,
traditioner, kulturer og håb.
Tekster af: Philip Olsen