NETFLIXOVA SERIJA
Može, ekipo.
GODINE 2021.
Dođi ovamo.
EKIPA DOKUMENTARNOG FILMA
IŠLA JE U POTRAGU ZA ISTINOM O LEGENDARNOJ GLJIVI
Jesi li ikad tražio gljive?
O, Bože.
EKIPA JE NESTALA
Ljudi…
NO PRONAĐENA JE NJIHOVA OPREMA
OSTALE SU SAMO OVE UŽASNE SNIMKE
Posvuda su.
Preuzimaju mozak. To je doslovno zombi gljiva.
GLJIVE, BILJKE, ŽIVOTINJE… SVE ĆE NASTRADATI
ISTINA LEŽI DUBOKO U TLU
IZLET U GLJIVE
Zbilja opet ovo radimo? To se uopće nije dogodilo.
Ali istina jest duboko u tlu.
U ovoj epizodi zaprljat ćemo ruke.
Govorit ćemo o regenerativnoj poljoprivredi,
prirodnom pristupu poljodjelstvu koji daje kvalitetniju hranu
i odvaja ugljik u tlo za zdravije tlo i bolji planet.
Zapravo se sve svodi na jedno.
Na zemlju. Točnije, riječ je o upravljanju zemljom,
o tome kako se sade usjevi ili kako se uzgaja stoka.
1. NEMA KEMIKALIJA 2. MINIMALNA OBRADA 3. RAZNOLIKOST
Temeljna načela regenerativne poljoprivrede iliti regpolja
odnose se na cijeli planet i svi možemo pomoći.
Naš novi prijatelj B. Pascoe, autor knjige Dark emu,
ima mnogo toga reći o tlu u Australiji
i tome kako su ga Aboridžini obrađivali, a kako se obrađuje danas.
Ja čuvam tlo.
Ono što smo učinili tlu u ovoj zemlji
uvodeći kopitare i oranje…
AUTOR I PROFESOR AUTOHTONOG POLJODJELSTVA
Naše je tlo jako lagano,
najmanje plodna zemlja na svijetu.
Nismo trebali orati ovo tlo. Previše je lagano. Odleti.
Erozija je užasna.
Je li to rezultat postkolonijalizma
ili je to oduvijek bio slučaj?
Tlo je oduvijek bilo lagano.
Njime su upravljali Aboridžini i bilo je nevjerojatno plodno,
ali te biljke nisu trebale veliku plodnost.
To je jedinstvena kombinacija.
Za biljke koje trebaju veliku plodnost
morate dodavati sve više kemikalija.
Superfosfat bio je među prvima.
Ako se pogrešno rabi, to je otrov.
Dakle, taj je otrov ubijao tlo, a sad ga pokušavamo obnoviti.
Dakle, kako bismo mogli premostili tu prazninu
između mentaliteta „uzimanja” i ravnoteže na globalnoj razini?
Kako to može imati smisla?
-Što god radimo, moramo raditi polako. -Da.
Moramo biti obazrivi prema postojećim farmerima.
Ne želimo učiniti nešto
što šteti dobrobiti milijuna ljudi
jer protiv toga se borimo.
Mnogo je poljoprivrednih tehnika koje su Aboridžini davno rabili
koje bi se trebale primijeniti u modernim gospodarstvima.
Upoznat ćemo lokalce koji odlično posluju slijedeći upravo ovaj savjet.
A rezultati nisu samo profitabilni,
već istovremeno i pomažu planetu.
Oznaka.
Tammi, na pravom smo mjestu.
-Hej, jeste! -Hej!
Malo plijevim dok čekam.
-Ja sam Zac. Drago mi je. -Darin. Zadovoljstvo mi je.
-Dobro došli. -Hvala.
-Opa. -Ovo je Jonai.
Ovo je Farma Jonai, 69 hektara zemlje posvećene održivom uzgoju.
Vlasnici su glavna mesarica Tammi Jonas i muž Stuart.
ČUVARICA
Što znači „Jonai”?
Prezivamo se Jonas pa je Jonai kao množina.
-Idete razgledati? -Braća Jonas bili bi Jonai.
Nemojte ih tako zvati. To je naše ime.
Jonai mi se više sviđa.
-Hej. -Bok.
-To je Luna. -Bok, Luna.
Bok. Vidi ti nju. Čovječe.
-Sretna si, zar ne? -I zdrava.
Kao što Jonai kažu u svojoj misiji,
nisu više htjeli birati između spašavanja svijeta i uživanja u njemu.
I tako su smislili kako da imaju oboje.
Divno mjesto.
-Koliko ste dugo tu? -Skoro deset godina.
Kad smo došli, ovo su bili pašnjaci za ovce.
Umjesto velike industrijske farme i tipa na traktoru
koji pokriva tisuće hektara, mi imamo četiri zaposlenika i pripravnike
kako bismo mogli pratiti što se zbiva i pobrinuti se za ono što zemlja treba.
Kao što nam je Bruce Pascoe rekao, kod regpolja najbitnije je tlo.
Ključno je minimizirati sve smetnje na tlu,
uključujući štetne kemikalije, oranje
i velika krda koja predugo utabavaju zemlju na istoj površini.
Često premještamo životinje.
To je jako bitan element.
U tradicionalnom poljodjeljstvu
životinje su dugo na istim pašnjacima
i sve pojedu, što je grozno.
Vidjeli ste to putem.
Izgleda istrošeno i tužno.
Još nešto što je ključno su integracija i rotacija životinja.
Kao i kod plodoreda,
zamjena stoke dopušta da se tlo odmori i obnovi.
Bilo da se radi o usjevima ili životinjama, tlo se s vremenom umori.
Zamislite da godinama svaki dan jedete istu stvar.
I vama bi bilo dosta.
U velikom industrijskom uzgoju to se uglavnom ne mijenja
i kratkoročni ciljevi za profit ne podudaraju se
s dugoročnim prednostima ove rotacije.
Tammi hvali stara rješenja iz prošlosti, kako je objasnio Pascoe,
i kaže da su pomogla njihovoj farmi.
Knjiga Brucea Pascoea dala nam je pogled kakav prije nismo imali.
Treba ostaviti samoodrživi resurs.
Kod klimatskih promjena
trebamo dušik u tlu,
kao i organske tvari,
jer to pomaže, zar ne?
Dobro, onda mora biti tako.
Kad hodamo po travi, ona mora biti malo spužvasta,
a ne zbijena i tvrda poput ovog kamena.
Ako je zbijena, znači da nema mikrobnog života.
Ovi su pašnjaci nekoć bili zbijeni, sad su rahli.
Potpuna promjena produktivnosti pašnjaka.
Pašnjak je samo komad zemlje.
Dok se neki dijelovi odmaraju, a ispaša na drugima ograničava,
tlo na svim pašnjacima ima priliku za oporavak.
Postupak također omogućava životinjama da prirodno održavaju tlo
i pasu komad po komad tla.
Poanta je da se brinete za tlo i ono će se pobrinuti za vas.
Bok, Clarabelle! Eno je. To je moja cura.
Muzemo je svako jutro.
Ja već godinama nisam ništa pomuzao.
Tako je. Zac je pomuzao…
-Krave? -Duga priča. Ne, pomuzao sam kozu.
PRVA SEZONA PORTORIKO
Pozdrav prijatelju u Portoriku. Što ima, Jimbie?
-Idi onamo… -Tako treniramo pripravnike.
-Ne kažemo im za žicu. -Evo.
-Lijepo. -Bravo.
-Jesi? -Hvala.
Sad ćemo upoznati pravu zvijezdu Farme Jonai.
Predstavljam vam Afroditu! I njezine praščiće.
-Bok. -Bok, mama.
-O, Bože. -O, Bože. Preslatki su.
Bok, Afrodita.
Bok.
Pogledaj ovo. Izgleda tako…
-Hej. -Gusto.
-Bok, mališani. -Bok, dušice.
-Bok. -Dođite, maleni.
-Ajme, kako divno. -Bože!
Pogledaj kolika si!
-Golema je. -Golema si.
Velika mama.
Sa svakim sustavom koji je uspostavljen…
Sve je počelo cvjetati zbog svinja, njihovi nusproizvodi hrane tlo.
Bavite li se sad raznim stvarima?
Muzem Clarabelle i radimo svoj sir.
Samodostatni smo što se tiče sira
i pokušavamo shvatiti kako bismo mogli mikromljekaru uklopiti u sustav.
Ostatkom sirutke hranimo svinje.
Kad bismo se okrenuli tome, mogli bismo uzgajati manje svinja,
da imamo dvije muzne krave i prodajemo sir.
Što više harmonije pronađete u prirodnom poretku stvari,
kako je priroda zamislila, to više proizvodite.
Da. Stalno to integriraš. To je tako zanimljivo…
„Sad bismo mogli raditi sir!”
-Ove godine imam prvi urod pšenice. -Čestitam.
Ovo je zaista fascinantno. Baš fora.
Zabavno je.
Zabavno je to znati i vidjeti kako sve funkcionira.
Ne rabimo fosilna goriva ako ne moramo.
Imamo pravilo da ne smiješ voziti na farmi
osim ne moraš nositi tešku opremu.
Ako ideš provjeriti životinje,
hodaš ili bicikliraš.
Ima li nešto u čemu ne rasturate?
Sve se čini savršeno.
Bit ću sretna kad stigne solarna energija.
-Lijepo. -I kad dobijemo električna vozila.
To će onda biti to.
Osim svih ostalih dužnosti suvlasnice,
Tammi je i glavna mesarka.
Mislili ste da su to ljubimci?
Najteže mi je mesarstvo i taj dio.
Ono što cijenim je način na koji to radite, uravnoteženo je.
Emocije se definitivno mijenjaju kad si duže u ovim ekosustavima.
Ne prestajem ih osjećati. I dalje mi je stalo.
Kao što naša autohtona braća i sestre misle,
čuvari smo svega, od zemlje do zraka,
ali nismo izvan prirode, još smo dio toga.
Smatram da je posve prihvatljivo
da im oduzmemo živote zbog naših života.
Kao vegan, Darin vjeruje
da se nijedna životinja ne bi trebala rabiti za ljudsku prehranu,
pa će propustiti sljedeći dio.
Jer ovdje se Tammi bavi mesarskim poslom.
Dobro došli u seksi prostoriju.
-Kako? -Moja seksi prostorija.
-Keksi? -Seksi.
To ćemo pustiti.
Amerikanci to vole. To je šunka.
Da izvučemo ovu kost,
imali biste savršenu božićnu šunku.
Dobro. Shvaćam.
Samo to izvadite?
Da, pokazat ću ti.
I ti imaš ovu kost. To je zdjelica.
Shvaćam.
Kako to prodajete? Imate li trgovinu?
U biti, ovo je naša mala trgovina.
Tako da imamo trgovinu,
ali najviše prodajemo preko udruge CSA, Zajednica podržava poljodjeljstvo.
Znači, ljudi se prijave na minimalno godinu dana
i dobiju mjesečnu dostavu od nas.
Kako se nađeš na tom popisu?
Imamo 20-godišnju listu čekanja.
-Dakle, Imaš li djece? -Kamo ide s ovim?
-Ne još. -Možeš ih prijaviti.
Upiši i čekaj 20 godina.
Primljeno na znanje. Budem li imao djece, prijavit ću ih na listu čekanja Jonai.
Pazite, farme. Ako postoji lista čekanja od 20 godina,
postoji velika potražnja.
SRETNA SVINJČADIJA!
Potrošači, istražite i možda ćete naći farme
koje nude svježe proizvode i na vašem području.
Možda se pitate
zašto se ne proširi kako bi zadovoljila veliku potražnju.
Farma Jonai ne želi biti 50 puta veća.
Tammi bi radije naučila 50 novih farmera da rade ono što ona radi.
Ako se jedna farma toliko proširi,
to bi uništilo svrhu njihove misije.
Zato Tammi aktivno radi na prenošenju znanja
i podučavanju drugih regenerativnoj poljoprivredi.
Jedenje životinja koje znaš?
Kad me to ljudi pitaju, moj je odgovor: „Kako možeš jesti one koji ne znaš?”
Da. To je točno, kad bolje razmisliš.
Ne moram reći ništa više.
Da, baš ima smisla.
Znaš da su ove životinje dobro živjele.
-Znaš gdje su bile, odakle dolaze… -Znam što su jele.
-Dobro ste se brinuli za njih. -Tako je.
-Možete li iskoristiti veći postotak? -Mi iskoristimo sve.
Na primjer, ova mast nije dobra za kobasice.
Ovo je globularna mast. Ona se ne omekša.
Ona će biti pretvorena u sapun.
Svi komadići s ove strane
idu u kobasicu.
Predivno.
Predah!
Možda postoji duga lista čekanja za ovu farmu,
no ekipa i ja možemo probati neke svježe namirnice upravo sad.
Hej! Darin se vratio.
Ručak je bio sjajan.
Ima nešto jako ukusno kad jedeš hranu tako blizu njezina izvora.
A jedenje na farmi
mjeri se u jardima, ne u miljama.
UDALJENOST KOJU HRANA PRIJEĐE IZMEĐU UZGOJA I KONZUMACIJE
Ovo je bilo nevjerojatno.
-Hvala što ste nas primili. -Nadahnjujuće.
Hvala što ste ovo podijelili s nama.
Ovo što radite je čarobno.
Hvala što ste došli vidjeti, svjedočiti i dijeliti.
-Bilo je krasno. -Zadovoljstvo.
-Hvala lijepa. -Hvala.
-Darine.
Možda možemo pokrenuti blog. Vegan i mesarka.
To bi bilo baš fora.
-Zar ne? -Baš fora.
Razgovor s Bruceom doveo nas je do Tammi i toga kako kombinira životinje s tlom.
Pričao je i o održivosti i biljkama.
Tijekom COVID-a nismo letjeli.
Nismo dovozili povrće iz drugih dijelova svijeta, što je ludo.
„Uzmimo kalifornijsku mrkvu i pošaljimo je u Australiju.
To je dobra ideja.”
Izvadimo li mrkvu iz zemlje
koja je uzgojena na koktelu kemikalija,
i poprskamo je konzervansom
kako bi došla do Australije kao mrkva, a ne kao kaša,
konzumiramo gomilu kemikalija.
To je možda jeftino,
ali koliko dugo možemo to učiniti prije no što tlo počne propadati?
U tom trenutku moramo stati na loptu i reći:
„Kao ljudi i kapitalističko okruženje, nećemo to dopustiti
jer ćemo nestati, a to nije dobro.”
Dobra poljoprivredna praksa može imati smisla.
Nalazimo se sat i pol vožnje JZ od Melbournea.
Idemo u Brae.
Ime dolazi od škotske riječi za obronke.
Na ovom obronku nalazi se nagrađivani pansion i restoran s nula emisija
okružen organskom farmom od 30 hektara.
Ovo je vlasnik, glavni kuhar Dan Hunter.
-Dobro došli. -Kako si?
-Zac. -Dobro došli u Brae.
Kako si? Darin. Zadovoljstvo mi je.
-Kako ide? -Odlično.
Došli smo vidjeti kako Dan kombinira metode regpolja
u stvaranju vrhunskog kulinarskog iskustva od farme do stola.
Dokazuje da „održivo” može biti nevjerojatno zdravo,
zadovoljavajuće i ukusno.
Kuhinja je vrlo čista, jednostavna i odlično uređena.
To je savršen prikaz samog jelovnika.
Što Brae čini „održivim”
i kako slijede prakse regenerativne poljoprivredne?
Upoznajemo dobavljače. Idemo k njima.
KUHAR I VLASNIK
Radimo s ljudima koji su predani ovome, npr. ljudima koji izrađuju posuđe.
U tanjuru je pepeo iz peći na drva i glina s naše brane.
Da, ovdje baš jedeš sve.
Sve je povezano s ovom zemljom.
Nadamo se da će ljudi kušati hranu i pomisliti:
„Čekaj malo. Postoji razlog za ovo. Sad ima smisla.”
-Pogledaj ove sastojke. -Znam.
Ovo je samo salata. Obično je radimo na način da…
Primi.
Mora biti estetski ugodna gostima.
Ajme!
Opa!
Stanka za rajčicu.
To je najbolja rajčica koju sam probao u životu.
O, Bože, tako je slatka.
Kod organske hrane primijetiš teksturu.
Uzmi si je.
Nešto što kupite na tržnici
ili nekom manjem dućanu,
za razliku od nečeg što je pakirano i skladišteno.
-Jagode… -Nadam se da će se to oprati.
-Nadao sam se da će se to dogoditi. -To je znak…
Baš je dobro!
Imam dobre uspomene na prljanje hranom.
Nisam vidio iste sastojke.
-Da. -Svaki je sastojak drukčiji?
-Da. -Koliko ih je?
-Ima ih oko 60. -Šezdeset?
Da, šezdeset različitih biljaka
raste u našem vrtu i na ovom su tanjur.
Razmislite koliko različitog voća i povrća pojedete u tjedan dana.
Nikad nisam razmišljao o tome, ali siguran sam
da nikad nisam jeo 60 različitih sastojaka odjednom.
Samo daj!
-Ne znam odakle početi. -Ne znam. Što predlažeš?
-Trebam pincetu. -Krenut ću od cvijeta.
VRTNA SALATA OD POVRĆA
Samo nekoliko priloga.
Ovo je tart od zlatnih tikvica i rajčica.
Ovdje su krastavci ukiseljeni s australskim začinima.
Ovo je krema od gljiva s pistacijom i kakaom.
Grašak s malinama u krumpirovoj kori.
-Predivno. -Nevjerojatno.
Nikad nisam jeo ovakvo povrće.
Kako ne poželiš odmah zasaditi vlastiti vrt nakon ovoga?
-Ogladnite li vi kad mi jedemo? -Ma ne!
Ne, ne buljite…
Ja bih ogladnio.
-Znam samo da pokrećem vrt. -O, da.
Čuje se koliko je povrće hrskavo.
Mitch, želiš li kušati?
Retoričko pitanje.
Mitch nikad neće odbiti kušanje hrane.
-Opsjednut je. -Opsjednut sam. Da.
„Odlično. A sad opet na posao.”
-Dobro. To je bilo sve. -Hvala, šefe.
Čovječe.
I sve je to uzgojeno ovdje.
Fora mjesto.
Prostor oko restorana zamišljen je da gosti hodaju i istražuju nakon obroka,
da se povežu s tom zemljom.
Nakon desetaka jela i višesatnog kušanja
sjajno je protegnuti noge.
Farma nije samo ravna površina bez drveća
gdje se tlo ore.
Zdrava farma, zdrav okoliš ima
ekosustav koji pomaže u organskoj proizvodnji hrane.
Na posjedu su posadili više od 1000 različitih vrsta drveća i biljaka,
a 90 % hrane koju poslužuju u restoranu uzgojeno je ovdje.
Bioraznolikost je opet ključna za regenerativnu poljoprivredu.
Ta raznolikost biljaka potiče tlo puno hranjivih tvari,
što smanjuje količinu ugljika ispuštenog u atmosferu.
Stvari dolaze iz ovog vrta, idu u kuhinju
gdje se pripremaju i tu imamo velik postotak otpada.
To se vraća ovamo, u tlo.
Ovdje ništa ne propada, uključujući i ostatke hrane.
Zahvaljujući kompostiranju na odlagalištu svaki dan završi 100 kg manje otpada.
Taj se kompost vraća u tlo da opet pokrene taj ciklus.
Ovo je salata koju ste jeli.
Da…
To je ono što ste pojeli.
Vidi. Tamno, crno i bogato.
To je taj ciklus.
Umjesto da bacate biljke,
pretvorite ih u malč bogat ugljikom i vratite u tlo.
Svatko to može.
Nismo svjesni koliko je sustav hrane zapravo loš.
Je li tako teško masovno uzgajati ovo?
ZLATNA TIKVICA
RAJČICA
Društvo bi imalo određenu razinu zdravlja.
Vlade mogu učiniti neke stvari, npr. pomoći manjim uzgajivačima.
No dok se te ideje ne počnu provoditi,
male farme poput ove zasjenjuje industrijska proizvodnja.
Jagoda je jedna od najlakših stvari za uzgojiti.
Plodne su. Jedna biljka proizvodi toliko hrane.
Jagoda u supermarketu ima teksturu jabuke,
što nije dobro. Kao drvo. Nema soka.
Svježa jagoda je ukusna.
A postoji i ta veza: „Hrana koju sam uzgojiš ima bolji okus.”
Pojeli ste ovaj dio zemlje na tanjuru.
Ovdje je toliko ukusnih stvari.
Da, istina.
Riječ je o malom restoranu s malim brojkama,
koji pokazuje što možete na malom prostoru.
Možete proizvesti mnogo raznolike i kvalitetne hrane.
Kao i kod Jonaija, veličina je opet važna.
Manja proizvodnja lakša je za tlo.
A briga za tlo korištenjem regenerativnih poljoprivrednih metoda
daje kvalitetan, zdrav proizvod i uspješan posao.
Rano smo ustali i čeka nas duga vožnja.
Darin nam priprema doručak
u autu.
Da!
Stari, skroz je pun.
Živio. Za tvoje zdravlje.
-Da. I tvoje. -Živjet ćeš sto godina.
Mogu li ja malo dobiti?
Naravno, ima hrpa. Darin je smislio ovu formulu.
Što imamo? Imamo ashwagandhu, šisandru, matchu…
-I voli pričati o tome. -Frajeru…
Ča i ako ne pitaš, sve će ti reći.
Sljedeća avantura vodi nas sat vremena sjeverno od Melbournea,
duboko unutar složenog ekosustava ove šume.
Dosad smo vidjeli kako životinje i biljke utječu na tlo,
ali ovo putovanje govori o drugom kraljevstvu.
Jer pod krošnjama ovih stabala krije se simbioza,
kemijski proces koji ne samo da obogaćuje tlo
već i stalno pomaže našoj klimi upijajući ugljik
i zadržavajući ga u tlu.
Poput mreže minijaturnih hrpa komposta,
posebna vrsta plijesni hrani se raspadnutim šumskim materijalom,
a zauzvrat opskrbljuje tlo hranjivim tvarima.
Teoretski, nisu biljke ni životinje.
To su gljivice,
ali mi ih znamo po njihovim tijelima, gljivama.
Studije su identificirale cijeli mikrobiom
koji živi u našem probavnom sustavu i važan je za naše zdravlje.
Sličan svijet bakterija i gljivica živi u tlu.
Oprosti, ali ja sam zabagljivan.
-Naravno. Jer ti si… -Mikrobni zabagljivan.
OVO SU MIKROBNE GLJIVICE. ALI GLJIVE SU SLAĐE
Živimo u crijevima i u tlu i zabavno je.
Da? Što se događa unutra?
Bilo u probavnom traktu ili u tlu,
mikrobne gljivice održavaju sustav jakim i zdravim.
Ove gljivice imaju ključnu ulogu u unosu hranjivih tvari, metabolizmu,
rastu, energiji i otpornosti na bolesti.
Kod ljudi razgrađujete hranu
na hranjive tvari koje tijelo može apsorbirati.
Da. U tlu radimo na sličan način,
probavljamo organski materijal koji drugi organizmi ne mogu
i pretvaramo ga u nešto što biljke mogu rabiti.
Tlo je tako bogato i zdravo, odlično za snažne biljke i usjeve.
Kako se sve to uklapa u regenerativnu poljoprivredu?
Ove metode stvaraju zdraviji mikrobiom koji daje zdraviju hranu
koja pak obnavlja tvoj mikrobiom i čini te zdravijim.
I smanjuje emisiju ugljičnog dioksida.
Sve to? Zaista jesi zabagljivan!
Da, hvala.
Uvijek kažem, ako mi daš dovoljno vremena, srast ću s tobom. Kao gljivica.
-Bok. -Chris.
Drago mi je.
-Zac. Drago mi je. -Kako ide?
Sjajno ide. Što misliš?
Ovo je nestvarno.
U šumi smo se našli s Jimom i Chrisom iz Fable Fooda,
tvrtke specijalizirane za gurmanske zamjene za meso
napravljene prvenstveno od gljiva.
Ova šuma buja životom
i to zbog sloja bogatog tla
koji je dijelom nastao zbog gljiva.
Ovdje je obično kišno i maglovito, a pogledajte ovo.
To je dobro za gljivice, zar ne?
-Uopće ne znam kako se izgovara. -Možeš kako hoćeš.
-Da? -Baš si zabagljivan.
Zabagljivan si tip. Sviđa mi se, najbitnija je zabava.
Jim, poljoprivredni znanstvenik i inženjer,
i Chris, poduzetnik koji se bavi regpoljem,
imaju mnogo toga zajedničkog.
Zdrav apetit za alkemiju gljiva.
Zajedno su stvorili zdrav, održiv i etičan način
da gotovo svako mesno jelo pretvore u čudo biljnog podrijetla,
sve uz čaroliju gljiva.
Doista znaju koliko su gljive važne za znanost o tlu.
Istražujući znanost o tlu počeo sam se baviti poljoprivredom i regpoljem.
„Ostat ćemo bez zemlje i gladni.”
Uzeli smo toliko gornjeg sloja tla i u 60 godina,
nakon što smo ga tretirali kemikalijama, sad je ovoliki.
Takvih još 20-30 godina i neka nam je sa srećom.
Svijest… Moramo se svjesno udružiti
s tim vrstama kako bismo ih vratili u okoliš odakle smo ih uzeli.
Moramo naučiti od njih i smisliti
kako ih osnažiti i gurnuti u okoliš
da nam pomognu da uzgojimo više hrane na održiv način.
-Znači, površinski sloj zemlje. -Točno.
Sve hranjive tvari, sve što jedemo iz tog je gornjeg sloja.
Ako se toga riješimo…
-Ovisimo o tome. -Kraj priče.
Kao što nam je Bruce rekao na početku,
naš život na zemlji ovisi o tome kako se odnosimo prema njoj.
Mislim na pravu zemlju, ne na planet.
Gornji sloj našim biljkama daje hranjive tvari.
Tlo treba stalan izvor hrane u obliku mikroorganizama,
a gljive su važan dio te prehrane. I ne samo to…
Gljive sprječavaju eroziju, povećavaju dovod vode u tlo
i zadržavaju ugljik u tlu, ne otpuštaju ga u atmosferu.
A sve počinje od micelija.
Micelij je golema podzemna mreža,
poput živaca koji prolaze ljudskim tijelom.
-Odlična referenca. -Da.
-Koliko daleko ide ova? -Pričvršćena je za stabla.
Stvarno?
Ona je evolucijski izgubila sposobnost da bude saprofit i razgrađuje materijal.
SUOSNIVAČ I GLAVNI ZNANSTVENIK
U potpunosti je saživjela sa stablom i njegovim hranjivim tvarima
i vraća mu hranjive tvari koje ono traži.
Ovo su hvatači ugljika.
Micelij je u tlu. Ta organska tvar sad je u tlu.
To je širenje korijenja tih stabala.
Gljive su poput malih ekoratnika,
hrane biljke i štite zrak.
Na planetu postoje tisuće i tisuće različitih vrsta gljiva,
a mnoge su još neotkrivene.
Iako ima mnogo ukusnih i hranjivih jestivih gljiva,
postoje i one smrtonosne.
Molim vas, prepustite lutanje šumom i jedenje svakakvih gljiva stručnjacima.
Osjećam se kao Alisa u zemlji čudesa.
Bolje ne.
Ove redovito beremo u kulinarske svrhe.
Vidite ove narančaste gljive? To se zove šafranova mliječna kapa.
Lactarius deliciosus, jako su ukusne.
Da, Lactarius deliciosus znanstveni je naziv.
-Koliko vrsta gljiva ima? -Tisuće.
Znamo samo 10 %.
A od onih za koje znamo, koliko ih sadrži psilocibin?
Puno. Da, otkrili smo ih baš puno.
Našli smo ih.
Iz očitih razloga.
Ako te otruje ili doživiš trip,
ljudi brzo shvate koji su dio biosfere.
Tako je. Psilocibin je prirodni psihodelik
koji aktivira serotoninske receptore u mozgu
i utječe na raspoloženje i percepciju.
Laički rečeno, doživiš trip. No nismo zato ovdje.
Zanima nas održiva i kulinarska čarolija koju gljive mogu pružiti.
-Idemo po kordiceps? -Da!
-Super! -Da, naravno.
I još jednu vrstu valja spomenuti dok smo ovdje.
Vjerojatno najozloglašeniju gljivu.
To je gljiva zombi.
Kordiceps.
Kordiceps je parazitska gljiva
koja otima tijela i mozgove živih organizama, obično kukaca,
hrani se domaćinom i na kraju ga ubije.
Zamisli, tražimo kordicepse u Australiji.
-Da. -Kako se to dogodilo?
Posvuda su.
Gotovo svaki kukac ima svoj kordiceps, specifično po vrstama.
Dakle, vrsta kordicepsa podudara se s vrstom kukaca. Zajedno su evoluirali.
Preuzimaju mozak. To je doslovno zombi gljiva.
Dakle, one doista prate prirodni ciklus bilo kojeg insekta.
Dobar primjer bio je mrav.
Mrav ima zaražen mozak…
I radi što gljivice žele.
Apsolutno. „Moram se dići!”
I popne se na vlat trave, paprat ili što već.
Kad se postavi na svoje mjesto, kordiceps staje,
stisne domaćina i izraste na njemu,
preuzme oblik, probavi ga.
-Da. -Potpuno.
Sve osim hitiniziranog oka jer su gljivične stanice od hitina.
Jedino što nije vegansko kod kordicepsa je oko, izvorni materijal.
Nekoliko svježih.
-Na dobrom smo mjestu. -Da.
To je to.
Kad su svježe, svijetložute su boje.
Pokušat ću je izvući.
Bilo je mokro pa…
-Dobro je. -Uspio si.
-Ima i crva. Predivno. -Pogledaj.
Dakle, potpuno je progutala tog crva.
To je bila gusjenica.
-Da. -Da.
Osjećaš da je…
-Nevjerojatno, kordiceps. -Jako je gljivasto.
Ovo su ostaci gusjenice,
a sad ju je preuzeo napadač, gljiva kordiceps.
Dečki, vratimo se u laboratorij i kuhajmo.
-Sve što najviše volim. -Idemo!
-Hvala, dečki. -Hvala.
Zašto je još držim?
Darin je uzbuđen što je u laboratoriju.
Malo previše. Dobro, stari, spusti nož.
Iz šume vratili smo se na Jimovo radno mjesto,
dijelom laboratorij, dijelom kuhinja. Ma predivno.
Ovdje eksperimentira, stvara i izrađuje
sva jela na bazi gljiva Fable Fooda.
To je samo njegova garaža.
Ovo je moja garaža. Da!
Onaj uređaj je za uzgajanje gljiva.
Sve je sterilno. Unutra je filtar koji…
-Štiti od drugih spora i bakterija? -Da.
Na tom čistom zraku, na sterilnoj podlozi gdje je sve uklonjeno,
možemo gledati kako raste kako bih je pretvorio u ekstrakt.
Mogu uzeti sve što je u miceliju
i pretvoriti to u ukusan napitak, nešto funkcionalno,
a možemo ga iskoristiti još bolje pomoću procesa fermentacije.
Sadrži masti, proteine i sve to.
-Ali trebao bi biti… -To je cijelo kraljevstvo hrane!
Apsolutno. To je poput biljnog carstva.
Jedemo puno pšenice. Tjestenine, kruh… Imamo razne žitarice.
No nakon toga imamo slamu, sve rupe u zrnu…
To je poljoprivredni otpad.
To možemo kompostirati i uzgajati gljive ili hranu.
Prije nego što sam odlučio postati vegan…
Godinama sam pričao o toj ideji, o široj slici.
Htio sam živjeti u tom održivom krugu,
a onda sam kod kuće pojeo nešto za što treba mnogo resursa.
Ili recimo kad bih jeo odreske…
-To je 11 kg žitarica… -Sukob.
Znači, 11 000 galona vode.
-Trebam li to? -Da.
Zapamtite, smanjenje potrošnje mesa, posebno govedine,
smanjuje stakleničke plinove.
Jedna je studija pokazala da tipični burger iz prosječnog restorana
ima strašan utjecaj na okoliš.
Tad sam odlučio da moram sve izbaciti.
Meso i mlijeko.
Odlučio sam da se moram zavaravati da jedem te proteine.
Samo želim to iskustvo, tu sočnost… Sve to.
Sve! Vlakna, sočnost, trganje, dim… Sve mi je to trebalo.
Kao rođeni Teksašanin koji voli roštilj,
Jim je spojio svojih 12 godina kao gljivarski znanstvenik
i desetljeće rada kao kuhar
kako bi usavršio razna jela bez mesa na bazi gljiva,
osmišljena da pruže vrhunsko mesnato iskustvo,
bez ikakvih životinja,
a istovremeno tako stvara i mnogo manji ugljični otisak.
Što je ovo?
Najmanje zdravo što ću ti dati.
To je predjelo.
Ovo je umak, a to su…
Ovdje ih ne zovem pileći odrezak, već šnicl ii tako nešto.
MEDALJONI OD GLJIVA S MRVICAMA I UMAKOM
Uglavnom, pileći odrezak.
Čovječe!
Je li to odrezak? Molim te, reci mi. Samo…
I bolje od toga.
-O, da. -Da!
-Dugo nisam jeo odrezak. -Vlakna su nevjerojatna.
-Da! -Da.
Zaglavi ti se u zubima. Htio sam sve rekreirati.
S ovime vam ništa neće nedostajati.
O, Bože.
Zaplakao si.
-O, čovječe. Ovo je predivno. -Dobro je.
Stvaraš taj most na tako snažan način.
Pokušavamo. To nam je cilj.
-Ovo je divno. -Vidiš?
Mitch, hoćeš?
Naravno.
Dođi, Mitch.
-Ima dovoljno za malu vojsku. -Uzmi umak.
-Hoćete malo? -Ja bih rado.
Da, vidim. Odjednom se samo pojavio.
-„Samo provjeravam kut snimanja.” -Ekipa uvijek mora probati.
Ali ozbiljno, znaš da hrana odlično miriše kad ekipa ovako navali.
Prelazimo na sendvič od prsa.
Ovo je teksaški roštilj.
Je li to tvoj umak?
-Tako je. -Dobro.
I dalje volim roštilj.
BURGER S JIMOVIM UMAKOM I SALATOM
Teksaški roštilj u Australiji.
-Nedostaje mi dom. -Čut će se žvakanje.
-Divota dima. -O, čovječe.
Čovječe!
Za polizati prste?
-Doslovno. -Dobro.
Kad žele zamijeniti meso,
jedan od najpopularnijih proizvoda koji ljudi žele je burger.
Ovdje rade i burgere.
To je 110 g gljiva.
Da, 110 g, ali koliko u uncama?
To mi još nije jasno.
Hej, Google, koliko funti je 110 grama?
Stodeset grama je 0,243 funti.
Hvala, Google.
Da, to je savršeno.
Pokazao sam vam pileći odrezak.
Jeli smo prsa. Vrijeme je za burger.
Zašto ne?
Stvorili su nešto nevjerojatno.
Izgleda kao meso, peče se kao meso, ima okus i žvače se kao meso,
ali mnogo je održivije
i mnogo bolje za planet i za naša tijela.
Hvala. Baš fora. To je bilo nevjerojatno.
Možda ćeš morati pripremiti još. Momci izgledaju gladno.
Hvala. Nikad više neću gledati gljive na isti način.
-Hvala na tome, brate. -Hvala lijepa.
Mnogo smo naučili istražujući tlo Australije,
ali sad idem na viši teren,
odnosno 50 metara u zrak.
Vrijeme je da ekipa i ja probamo australski bungee.
Naš je planet na rubu.
Povijesne razine ugljičnog dioksida završavaju u atmosferi i mijenjaju klimu.
Ali nije prekasno za usporavanje ili poništavanje učinjene štete.
Ovisi o tome kako ćemo nastaviti.
Regenerativno poljodjeljstvo može biti ključno.
To je više od smanjivanja štete koju nanosimo Zemlji
i može zacijeliti planet i naša tijela
dok nije prekasno.
Bilo da je riječ o velikim promjenama ili mnogo malih,
svaka sitnica pomaže.
Jer loš trip bio bi kad bismo zauvijek izgubili ovo mjesto.
Naš tim priznaje tradicionalne vlasnike teritorija.
Odajemo počast starješinama jer oni čuvaju tradicije, kulturu i nade
Aboridžina i Otočana Torresova prolaza.
Prijevod titlova: Veronika Janjić