EN NETFLIX-SERIE
Vand.
Vi består primært af vand.
Omtrent 70%.
Og sikke et sammentræf, eller også er det ikke et sammentræf,
at samme procentdel af vores planet er dækket af vand.
Så vigtig er vand for os.
Vi arbejder hårdt på at beskytte luften og jorden,
men det er mindst lige så vigtigt, at vi beskytter havet.
Her i Australien er der et system bestående af 3.000 enkelte koralrev,
som spænder over 2.200 km.
De er levende strukturer,
som danner bosted for så stort et økosystem,
at de bliver betragtet som havets tropiske regnskov.
Men ovenpå et langt og sundt liv på omtrent 25 millioner år
er koralrevet i dette område døende.
Godt halvdelen af det er gået tabt siden 1995.
Det er dødt. Og organismerne, som er afhængige af dem, vil også dø.
Inklusive os.
Tiden er ved at rinde ud.
-Der er Dory. -Ja, og der er Nemo.
-Hej. -Hej, min ven.
Vi er på Australiens nordøstlige kyst for at se, hvordan avancerede forskere…
Vi må udforske idéer.
-Virkelig? -Ja!
De er helt bestemt truede.
…arbejder på at redde denne vigtige del af havet…
Det er søgræs. Det er mangrover. Det er kystens grænseflade.
…som jeg har villet besøge i de sidste 15 år.
-Der skal høstes. -Ja. Sejt. Det har jeg ikke prøvet før.
-Og undervejs… -Hey!
…klemmer vi så meget sjov ind som muligt.
Koralrev udgør omkring 2% af havets bund.
Men de er hjemsted for omkring 25% af alt liv i havet.
Vi tjener penge på dem gennem mad og turisme.
De beskytter vores kystlinjer mod storme og erosion.
Og på dette eventyr skal vi møde nogle af dem, som har viet deres liv
til at redde og beskytte Jordens største koralrevsystem,
Great Barrier Reef.
Great Barrier Reef løber langs Australiens nordkyst,
og det udgør 10% af Jordens koralrevsystemer
Samtlige af Jordens koralrevsystemer er truede,
men da Australien er omgivet af vand,
så er Great Barrier Reefs tilstand særlig vigtig for landet.
Her finder man verdens største koralrevsystem,
som er et perfekt feltstudie for forskere,
som vil finde ud af, hvorfor verdens koralrev forsvinder.
Og vigtigere endnu, hvordan de kan reddes.
Første stop på vores haveventyr er en lille del af Queenslands kyst,
som stikker ud i Koralhavet.
Dette er den nationale havsimulator,
som drives af Australiens Institut for Marinevidenskab, AIMS.
En gruppe af verdens mest innovative forskere har skabt
verdens mest avancerede forskningsakvarie.
Her kan forskere fra hele verden studere havmiljøet
og menneskenes påvirkning af den.
De arbejder sammen for at sikre, at verdens have er sunde og bæredygtige.
Great Barrier Reef er enorm,
så vi arbejder på strategier for indgriben,
som gør det muligt at skalere de redskaber, vi har,
så de kan rent faktisk kan hjælpe Great Barrier Reef.
Idéerne skal udforskes, for lige nu er revene alvorligt truede.
Det er kun en lille del af havbunden, som består af koralrev,
men der er 500 millioner mennesker, som lever af eller får mad fra dem.
Turismen til de smukke rev indbringer mellem fem og seks milliarder årligt.
Det handler både om beskæftigelse og økonomi.
-Tænk, hvis de forsvinder på vores vagt. -Ja, tænk engang.
Hele verden er på den ene eller anden måde afhængig af disse kystvandes sundhed.
-Lad os se, hvad der gøres ved det. Lad os se på koraller.
-Ja, tak. -Ja. Smukt.
-Hvis jeg kan åbne døren. -Du godeste.
Det er som at besøge Willy Wonkas chokoladefabrik.
Se her, mine damer og herrer, drenge og piger,
havsimulator-rummet.
Det er som at besøge chokoladefabrikken.
Det ligner faktisk verdens sejeste fiskebutik
eller en levende udgave af en Pixar-film.
-Der er Dory. -Ja, der er Dory.
Og dernede har vi Nemo.
-Hej. -Ser I ham?
Og der har vi Nemos hjem. Ligesom i filmen.
-Smuk søanemone. -Ja.
Det er uden fis et betagende sted.
Først ser det helt uvirkeligt ud,
men så kommer man til nogle akvarier, som ikke har det så godt.
Koralrev verden over gør en masse for menneskene,
men i takt med den stigende befolkning langs kysterne,
så forsvinder revene som følge af fysisk skade.
Man har fældet træerne langs kysten, som forhindrede aflejring i revene.
I løbet af de sidste par år har vi oplevet koralblegning på grund af varmen.
Vi begynder at se de forandringer, det har medført i økosystemet.
Forvinder koralerne, forsvinder fiskene og så forsvinder menneskenes goder.
Ja.
Man vurderer, at Jorden har mistet halvdelen af sine koralrev siden 1950.
Og to tredjedele af de tilbageværende er enten skadede eller truede.
Her studerer de koralrevs forandring ved forskellige temperatur og forurening,
og de leder efter metoder til at genoprette dem.
Hvert akvarie er en forskellig tilstand.
Nemlig. Sådan så det ud for tusindvis af år siden.
Der er en enorm biodiversitet. Der er fisk.
Der er produktivitet, og revene bliver serviceret.
Det er et sund system.
Der er en enorm stærk gensidig afhængighed i koralrevene.
Når fiskene gemmer sig i koralrevenes grene om natten,
så giver deres tis næring til korallerne, og korallerne giver dem dække.
Fiskene har brug for dække, men koralrevene har brug for næring.
Så fisken tænker: "Heldigt for dig."
Der sker en slags feedbackkredsløb mellem fisk, koraller, tis og revet.
Det er havets perfekte fællesprojekt.
Det er en god måde at sige det på.
Det her sker, hvis temperaturen stiger over to grader
i forhold til revets sommertemperatur.
Noget transpirerer, og der er stadig fisk der.
-Og du har bare hævet temperaturen? -Den er steget med to grader.
Det er en skrøbelig symbiotisk balancegang.
Hvis vandets temperatur stiger med et par få grader,
så bliver korallerne stresset og kan ikke føde algerne.
Algerne dør og efterlader et ufrugtbart eksoskelet af bleget koral.
Til sidst vil organismerne og fiskene, som var afhængige af algerne, dø,
og inden længe vil hele økosystemet være dødt.
Det her sker, når et revsystem får tilført en masse næring.
Da systemet har fået tilført nitrogen, så har det hele ændret sig.
Men vi ser i stigende grad tilkomsten af alger.
Og de kan også blive påvirket af græssere.
Der er mange fisk, som spiser alger, og de er en slags gartnere.
De kommer til og samler tangen og spiser den,
og det gør at korallerne kan vokse tilbage i systemet.
Et af disse rev stammer fra den kystnære Great Barrier Reef,
og der har vi mistet mange koraller.
-Den her har meget store polypper. -I simulerer to forskellige områder.
Ja. På den måde kan vi lave forskellige fremtidsscenarier.
Hvis vi kan forstå fremtiden, så kan vi også finde løsninger.
Vi har set, hvad temperaturforandringerne gør ved koralrevet,
og det er skræmmende.
Menneskene er skyld i, at havet er i forfald
så man må håbe, at menneskene også kan gøre det godt igen.
Gad vide, hvad korallerne har at sige.
De stigende temperaturer og forureningens skadevirkning ses på Great Barrier Reef.
Tag bare Koral her.
Det passer, mand.
Jorden har mistet omkring 50% af sine koralrev siden 1950.
Den menneskeskabte temperaturstigning i havet og øget CO2-udledning
har ændret havets kemi.
Nederen.
-Hov! Hvad skete der? -Det er koralblegning.
Når næringen og livet i revet bliver fjernet,
så dør det langsomt hen, og det påvirker hele havets økosystem.
Hvad kan der gøres? Er det for sent?
Det er det ikke. Men der skal snart ske store forandringer.
Grundlæggende findes der to former for hjælp:
Beskyttende og genoprettende.
Man genopretter ved at plante nye og mere modstandsdygtige koraller
og ved at hjælpe områder med at komme sig.
Det lyder kompliceret.
En smule.
Heldigvis er der topøkologer, som arbejder på det hver dag.
-Ved du, hvad der er enkelt? -Hvad?
De beskyttende tiltag, man kan foretage sig som ikke at forurene,
at være klar over, hvor de fisk, man spiser, kommer fra
og ved at reducere ens CO2-fodaftryk.
Det kan jeg godt gøre.
Jeg må op til overfladen. Tak.
Det er i orden. Ses!
Her på AIMS kan vi se det første eksempel på genoprettelsen af revet.
Dr. Carly vil vise os en ny metode, der kaldes for koralsåning.
Vi glæder os til at se jeres tiltag for at gøre revet stærkere.
Vi vil gerne have en værkstøjskasse,
som kan bruges til at hjælpe revet. Det er bare ét værktøj.
Det er en del af det, vi kalder for koralsåning.
Vi forsøger at udvikle en metode, så vi kan så koraller
ovenpå revene på samme måde, som når man sår frø for at hjælpe en skov.
Vi sår dem i disse fæstekasser, som vi planter på revene.
Der vokser mellem ti og 15 koralbabyer på hver kasse.
Har I haft succes med nogle af de forskellige typer?
Sidste år overlevede 25% af dem, og det er vi godt tilfredse med.
Fantastisk.
Vil I have våde hænder og putte koraller i kasserne?
-Ja, bestemt. -Ja? Fedt.
I må godt bruge taburetterne.
-Til de små. -Hov.
Det er glimrende. Tak.
Nu giver jeg jer nogle komponenter,
og så får I nogle kasser.
Så kan I samle dem. Hold fast for neden eller på siderne.
-Zac? Du skal bare… -Den skal ind gennem trekanten.
Darin ved ikke, at vi konkurrerer om, hvem der først får den samlet.
Den, der sidst får samlet såningskassen, vil blive elimineret.
Jeg gentager:
Den, der sidst får samlet såningskassen, vil blive elimineret.
-Kan du række mig… -Min var nem at samle.
-Det tager dig langt tid at… -Jeg er sød mod dig.
Idéen er at dyrke sorter, som kan overleve i varmere vand,
og så frøene på de beskadigede dele revet.
-Sådan. -Jeg er vist færdig.
-Ja. -Godt gået.
Såningskasserne giver de unge koraller plads til at vokse i.
Kasserne sikrer, at de sidder fast på revet,
og de beskytter korallerne.
I bør hyldes for jeres arbejde,
for det her understøtter økosystemet fra havbunden og hele vejen op.
Hvis man er på ferie ved et rev, så kan man tilmelde sig et borgerprojekt,
hvor man indrapporterer, hvad man ser under sin snorkling.
Det er en lille ting, man kan gøre,
og det giver forskerne en masse information.
Som dr. Carly sagde,
så findes der borgerprojekter med koralrevobservationer verden over,
hvis man vil hjælpe til.
Vi går en spændende tid i møde.
Jeg håber, at vi i fremtiden kan fejre, at vi har vundet kampen.
Fascinerende. Mange tak.
-En fornøjelse. -Det er fantastisk.
Koralsåningen på AIMS er blot begyndelsen på én genoprettelsesproces.
Der er et andet genoprettelsestiltag, som har stået på i årevis.
Vi er i Cairns,
en turistmagnet med en stor havn, hvorfra man kan tage til Barrier Reef.
Vi sejler godt 27 kilometer ud på havet med en katamaran,
og så går vi ombord på en lille rutebåd ud til Marine World-pontonen.
Dette er sidste stop, Marine World-pontonen, hvor magien sker.
Her er private firmaer, universiteter og bekymrede borgere gået sammen
for at redde Great Barrier Reef.
Vi skal møde superheltene, som reparerer det.
Eller nærmere revheltene.
Velkommen til Marine World.
I dag skal vi arbejde med det, vi kalder revstjerner.
Det er en genoprettelsesteknik,
som blev udviklet af Mars, chokoladefabrikanten, for ti år siden.
-Virkelig? -Ja!
-Sejt. -Ret interessant, ik'?
Det er egentlig bare stålstænger,
som er belagt med sand eller i dette tilfælde kalksten.
-Og så sætter vi koralstykker på. -Sejt.
Vi putter dem i vandet og genopretter koralområderne,
som er blevet ødelagt af storme, dynamitfiskeri eller klimaforandringer.
Det område, vi skal ud på, blev ødelagt af cyklonen Yasi for omkring ti år siden.
Koraller og koralrev kommer sig af sig selv, men der er områder,
hvor en masse storme har gjort skade, og bunden er revet op.
Koralfragmenter flyder rundt,
og de skal sidde på noget for at overleve.
-Skal du og Zac så ud… -Ja, vi skal indsamle koralfragmenter.
Vi skal lede efter koraller, der kan overleve.
De skal være på størrelse med afstanden mellem tommelfingeren og pegefingeren.
Jeg kan vise dig en.
Den hænger ikke længere fast på selve korallen.
-Du skal ud at høste. -Det lyder sjovt.
Ja. Det har jeg ikke prøvet før.
Darin og jeg deler os. Jeg har dykket i årevis.
Vi venter med Darins debut i dykkerudstyr til senere.
Han skal blive og se, hvordan de forbereder revstjernerne.
Ok, så skal vi til det.
Så skal der dykkes.
Det føles skønt at være tilbage i havet.
Prøv at se korallet.
Prøv at se fiskene.
Prøv at se hajen.
De er grå revhajer, de mest almindelige hajer i området.
De angriber kun mennesker, hvis de føler sig truet.
Så jeg svømmer herhen på en ikke-truende måde.
Vi er her jo for at redde revet.
Det er det modsatte af at true.
Men helt seriøst, se hvor stor den er.
Ok, tilbage til arbejdet.
Husk, vi leder efter ødelagte koralstykker på størrelse med min hånd,
som vi kan sætte fast på revstjernen.
Hvordan går det hos Darin?
Great Barrier Reef består af mere end koraller og fisk.
Det er søgræs. Det er mangrover.
Det er kystens grænseflade,
som er afgørende for det fiskeliv, som vi ser herude.
Deres liv begynder ved kysten.
Filtreringen af afstrømningen sker gennem mangroverne og søgræsset,
og det er også en del af Great Barrier Reef.
Tredive procent af havdyrene vil tilbringe en del af livet i revet.
Så det er vigtigt, at de er i live, og at der er masser af liv omkring dem.
Revet har været meget igennem på det seneste.
De to år i træk med blegning i 2016 og 2017.
Store dele af verden tror, at revet er væk, men det er det ikke.
Selvom verden forhåbentlig begynder at gøre noget ved klimaforandringerne,
så skal vi gøre revet så modstandsdygtigt som muligt.
Det er to parallelle spor. Klimaforandringerne er et globalt problem.
Og så er der det, vi kan gøre, så revet bliver mere modstandsdygtigt.
Dette er et af verdens største genoprettelsesprogrammer.
Installationerne har gjort koralrevets areal 12 gange større på et par måneder.
Og fiskebestanden er næsten tredoblet.
I de sidste ti år
har dykkerhold installeret omkring 20.000 revstjerner på verdensplan
ved at bruge næsten 300.000 koralfragmenter.
Som det her.
Her er et lille løsrevet stykke. Det er det, vi leder efter.
En hyldest til Owen Wilson. Wow.
Eller vend det om. En hyldest til mor.
MOR
Her er et eksempel på en revstjerne. Se, hvordan den vokser til.
Den bliver til et nyt bosted for de andre organismer,
og til sidst vil den bidrage til øget biodiversitet i området.
Vi tager koralstykkerne op til båden, og så kan Darin klare resten.
Vi tager de små stykker, vi har her, og så sætter vi dem direkte på stjernen.
Tag den her, og læg den henover øverst.
Hvert fragment bliver spændt fast med to strips.
-Det virker nemt. -Det er ligetil.
En for neden, og en for oven. Og så skal de bare strammes.
Vi gør det her manuelt. Jeg tænker: "Hvordan kan vi skalere det?"
Ja.
Og vi har at gøre med noget, der er enormt.
Vi kan nok ikke reparere og holde gang i disse teknologier på alle 3.000 rev,
men vi kan målrette indsatsen og gøre de mest sårbare rev modstandsdygtige
i disse hårde tider.
-Tag fat øverst, og så løfter vi stjernen. -Ja.
-Det er den sikreste måde. Løft den over… -Lad mig vise dig, hvor den skal hen.
Når der er nok koraller på rammen, opbevares den under platformen,
indtil den skal plantes på en nødlidende del af havbunden
Der er smukt hernede.
Det er som at besøge en anden planet, når man dykker.
Jeg er vægtløs…
…isoleret fra mennesker…
…og omgivet af sære væsner.
Det er en påmindelse af vigtigheden af at passe på havet.
Det føles godt at være med til at reparere og beskytte det.
Men dette er en midlertidig løsning, og der er lang vej endnu.
Jeg glæder mig til, at Darin får mulighed for at dykke.
Jeg løber tør for ilt. Jeg må op.
Mellem havet og landet er der et unikt biom,
der beskytter korallerne og deres rev.
De hedder mangrover.
De er sorter af buske og træer, som vokser ved kystlinjen.
Økosystemer som Great Barrier Reef er afhængige af mangroveskove.
Desværre er mangroverne også truede.
Vi er på besøg i en offentlig naturpark,
hvor denne lokale, indfødte klimaaktivist, som passer mangroverne,
vil vise os dette smukke og frodige habitat.
Nyder I det heroppe?
Ja, vi nyder det.
Det er skønt.
-Vi er i mangroveområdet. -Ja, heroppe i Cairns.
Og det regner stadig. Bare rolig.
Det er godt for kameraet, ik'?
Hvad betyder mangroverne og revet for dit folk?
I aboriginalkulturen, den oprindelige kultur her i Australien,
ser vi den kulturelle forbindelse, som de to har med hinanden.
-Ja. -Forstår I?
Man kan sige, at mangroven er lillebroren, og så er revet storebroren.
Hvad virker, og hvad virker ikke i forhold til miljøpåvirkningen
af mangrovernes sundhed?
Vi oplever de menneskeskabte effekter. Habitater som dette bliver ødelagt.
For eksempel bliver mangrover fjernet for at gøre plads til en p-plads.
Fjerner man mangroverne, får man ufrugtbart land.
-Hvilket betyder mere aflejring. -Ja.
Det flyder direkte ned i vandsystemet, som fører det ud i revet.
Følgerne af den øgede menneskeskabte forurening ryger direkte i havet.
-Direkte ned i revet. -Ja.
Mangrover har brug for både ferskvand og saltvand.
De er ikke kun afhængige af saltvand. De har også brug for ilten.
De er i sandhed miljøtræer.
De former et sikkerhedsområde mellem landjorden og havet.
Det kan være, det er derfor, man byggede lufthavnen ved mangroverne.
Mangroverne opvejer faktisk deres CO2-udledning.
-Interessant. -Ja.
De fjerner mere af deres CO2 bare ved at være der.
Hvor meget CO2 fjerner mangroverne i forhold til…
De fjerner 20% mere end normale træer.
Det, vi foretager os her,
påvirker folk på den anden siden af Jorden eller i den anden ende af Australien.
Og omvendt. Det, de foretager sig, påvirker forholdene her.
Min og den yngre generation blev trætte af at sidde på hænderne.
Vi vil ikke lade dem ødelægge det. Vi vil gøre, hvad vi kan.
Jeg vil efterlade noget smukt til mine døtre.
De skal kunne tage ud til revet og tænke:
"Min far gjorde sin del ved at passe på mangroverne,
og derfor kan jeg tage ud og se revet, de smukke fisk og de smukke koraller.
Hvis vi alle tænker på, at den oprindelige befolkning har…
Vi giver det videre til den næste generation.
-Vi kan begynde nu. -Det er et godt tidspunkt at starte på.
Med de ord begynder vi på rundturen.
Ok, lad os se på promenaden.
Før I kom herhen, var her helt tørt,
men med al den nedbør vi lige har haft, begynder vandet at samle sig.
En anden vigtig ting ved mangroverne og deres rødder er,
at de binder al vandet til jorden, og det gavner alle disse planter.
-Ellers ville det skylle ud i havet. -Ja.
Bemærkede I, hvor tæt skoven var lige før?
Det var en anden mangrovesort.
De træer, som vi går forbi nu, står mere i klynger.
De står mere lige op.
Hvor mange mangrovesorter findes der?
Alt i alt er der 42 sorter.
Her passer en joke om Dagobahsystemet ind. "Fra dig du bør lægge dit våben."
Se dem her. Der har vi en tredje sort.
Kan I se de spidse pinde, der stikker op?
-Ja. -De er åndehuller.
Sejt.
Hvad er åndehullerne til for?
De indånder ilt gennem dem. Det er en slags snorkel.
De bruger en snorkel, ligesom vi gør, når vi er ude på revet.
-Vi efterligner bare mangroverne. -Ja!
De her har… Her har I bladet.
Det er måske ikke til at se, men det her er træernes blade.
Når det er mudret, så vil træet smide det. Prøv at se, hvordan det står oprejst.
-Wow! -Og så er de faktisk plantet.
-Vi plantede det. -Ja.
Jeg har officielt plantet mangrover.
Hvor er de knudret. Det ligner Mordor.
-Det bliver svært at gå igennem. -Ja.
-Det kræver øvelse. -Det ser vildt ud.
-Her ser anderledes ud end i starten. -Det er også mere mudret.
-Man kan lugte mangroverne. -Jeg er vild med, at det regner.
Det er de nok ikke.
-Skønt, ik'? -Hvor er det smukt.
-Det er lækkert. -Det holder myggene væk.
MOZZIE = MYG
Nu hvor I har gået lidt rundt på dele af min jord,
så har I fået den fulde tropiske oplevelse.
-Nemlig. -I har fået regn og mangrover.
Nu vil I nyde revet endnu mere.
Smukt. Tak. Det betyder meget for os.
-Ringen sluttes ved revet. -Nemlig.
Da de opsamler CO2 og dermed beskytter både landet og Barrier Reef,
så spiller mangrover en vigtig rolle i opretholdelsen af naturens balance.
Og Jiritjus budskab er vigtigt for bevarelsen af mangroverne.
Efter al den snak om Great Barrier Reef er det blevet tid til at opleve det.
Vi er i Airlie Beach på Queenslands nordøstlige kyst.
Vi skal sejle 39 sømil ud på havet.
Ja, målet er at dykke i revet.
Her er det helt sikkert selve rejsen og ikke målet, der er vigtig,
for vi skal derud i den her.
Tænd for yacht-rocken.
Det er ret episk.
-Vi er kommet i zonen. -Ja, farezonen.
Jeg glæder mig. Jeg har dykket i næsten 15 år.
Samtlige, jeg har dykket med, har sagt om dette sted,
at man skal opleve Great Barrier Reef. Det er bare en anden verden dernede.
-Jeg glæder mig til at se det. -Ja.
-Hej. -Godmorgen, d'herrer.
Peter er vores dykkerinstruktør. Darin har aldrig prøvet at dykke før.
-Det er godt at se dig. -Så er vi her.
Vi er ved at være ved Great Barrier Reef.
-Manner. -Lad os rejse tilbage i tiden.
For 10.000 år siden kunne man gå herud. Det var landjord.
For godt 10.000 år siden endte den sidste istid.
Da istiden endte, steg havene.
Og for omkring 6,000 år siden nåede de det nuværende niveau.
Før det lå der et bjerg her og et bjerg der.
Og lige her lå en stor flod.
Da havene steg, blev bjergene dækket af vand,
og koraller begyndte at vokse på dem.
Korallen vokser altså på toppen af et undervandsbjerg.
-Sejt. -Hvad?
Og den er nået sit nuværende niveau.
Vi er i det, der var en flod for 10.000 år siden.
Korallen på Great Barrier Reef er fantastisk.
Jeg har hørt, at revets besøgstal er steget de seneste år,
fordi folk har hørt, at det står skidt til,
og nu kan de få sunde brune koraller at se,
men de tror, de er døde, fordi de er brune.
Folk er vant til at se koraller i en video eller på et postkort,
hvor de har kraftige farver.
Folk køber nemlig ikke et postkort med lortebrune koraller på.
Jeg siger ikke, at vi ikke gør noget slemt mod vores have.
Vi overfisker. Vi smider for meget plastik ud.
Men det er ikke helt skidt.
Man ser hele tiden noget nyt. Man ser forskellige arter.
Der er mange store fisk, og det bliver en oplevelse.
Her skal vi bo i de næste par dage.
Er det Waterworld? Er Kevin Costner derovre?
Det ligner Waterworld på en prik.
Det her er Reefworld,
en flydende treetagers ponton i Hardy Reef.
Wow. Hey!
Den næste del er den store belønning, prikken over i'et i dette afsnit.
Darin og jeg får mulighed for at overnatte i revet.
Ikke på revet, men i revet. Under havoverfladen. Det skal I få se.
Man kan sagtens sove på dækket,
men nedenunder venter en hoteloplevelse fire meter under overfladen.
Bedre udsigt får man ikke.
Velkommen til Reefworld. Trappen er lidt stejl.
-Hold fast i gelænderet. -Ja.
Sejt.
-Wow. -Wow.
Som at være på et rumskib.
-Hvad? -Det minder mig om Troy McClures hus.
Hej, makker.
I aftens skal jeg sove sammen med fiskene, men på en ikke-mafia måde.
Det blå lys her tiltrækker dem om natten.
Vinduerne er ikke lydisolerede, så I vil kunne høre fiskene.
Det bedste ved det hele er at kunne høre naturen om natten.
Det har jeg intet imod.
Vinduerne er tovejs.
Vi kan se fiskene, og de kan se os og alt andet.
-De har sikkert set nogle vilde ting. -De har fortalt mig lidt af hvert.
Jøsses.
Vi står op ved daggry og får fyldt tanken op.
Og vi køber lidt souvenirs.
Goddag, hvordan går det?
-Fint. -Ganske godt.
-Godt. Vi skal… -I vandet?
…have jer ned i en sort gummidragt, før vi hopper i.
-Sejt. -Her er en dragt.
-Du kan få en lille en. -Til dig.
Så skal der festes.
Den sidder lidt stramt.
Vi ligner dem fra Livet i havet.
Lyn op for mig, skat.
Selvfølgelig, min egen.
Du ser godt ud, snuske.
Jøsses, Darin, du er for muskuløs.
Du er pumpet.
-Dragten går fra hinanden. -Undskyld min størrelse.
-Tilpas? -Ikke rigtig.
Så du mig ikke klemme ham ned i den?
Lad os få jer herned.
Først skal vi gennem det naturskønne område, Whitsundays,
for at komme hen til Hardy Reef, hvor vi skal dykke.
Mens den salte vind slår ind på mit ansigt,
bobler forventningens glæde indeni mig.
Jeg får altid lidt nervøs energi inden et dyk.
Det er ikke frygt, nærmere en sund respekt for,
at ligesom når vi flyver,
så er vejrtrækning under vandet ikke en naturlig ting.
Min bevidsthed svinger mellem at være på vagt
og slappe nok af til at nyde hvert et øjeblik.
Darin siger, han er klar, men han aner ikke, hvad der venter ham.
Det gør jeg vel egentlig heller ikke.
Så er det nu!
Det er smukt.
Det er nærmest uvirkeligt.
Jeg har set utallige billeder og videoer. De kan ikke måle sig med virkeligheden.
Og derfor er dette den ypperste dykkerdestination.
Der er et mylder af liv i revet.
Store fiskestimer i talrige varianter, former og farver.
Jeg ved ikke, hvad det er, men se, hvor sej den er.
Den vil jeg lige røre ved.
Rørt.
Korallerne er rigtig nok lidt brune i visse områder, men de er ikke døde.
Og forhåbentlig vokser de sig endnu stærkere.
Og for det skal der lyde en stor tak til alle, vi har mødt,
som utrætteligt arbejder på at redde Great Barrier Reef, og som bliver ved.
Darin aner ikke, hvor heldig han er.
Tænk, at hans første dyk er i dette rev.
Han er helt vild med det.
Det her øjeblik vil blive hos mig for altid.
Det er en af de sejeste oplevelser, jeg har haft.
Ja!
Det var utroligt.
-Vildt første dyk, hva'? -Ja, mand.
-Godt klaret. -Det var fantastisk.
Vi fyrede den af.
Manner.
Nogle af fiskene kom hen til os, som var de små hunde.
-Enorme hunde. -Enorme fisk.
Jeg har ikke set en hund på 140 kg.
Man kunne røre ved dem, og de tog den bare med ro.
Ja. Fik du rørt ved den?
-Ja. -Få hellere nogen til at se på den hånd.
Sejt. Det er ikke til at tro, at det her var dit første dyk.
-Ja. -Var det godt?
Åh ja.
Det var helt vildt. Det var…
Jeg har aldrig set koraller, der var så levende og sunde,
og der var bare så mange forskellige farver.
Det var sejt. Godt gået, D. -Ja.
Tænk, at dit første dyk var her. Heldige asen.
At dykke i Great Barrier Reef var en drøm, der gik i opfyldelse.
Og det er dejligt at se indsatsen for at redde det.
Men ligesom alle de andre have på Jorden er det konstant truet
af klimaforandringerne, forurening og overfiskeri.
Fremtiden for koralrevene og livet deri er stadig usikker.
Muligvis bliver det bedre.
Vi har, hvad der skal til for at reparere revet bid for bid
og muligvis omgøre det, som virker uundgåeligt.
Men spørgsmålet er stadig,
om vi kan reducere den adfærd, som forårsagede skaden i første omgang.
Det må tiden vise.
Apropos tid, så ved jeg ikke, hvornår jeg får tid til det her igen,
så jeg vil nyde det i fulde drag. Bare en enkelt gang til.
Vi ses.
Down to Earth anerkender de traditionelle ejere af Australien.
Vi respekterer aboriginernes og øboernes minder,
traditioner, kulturer og håb.
Tekster af: Philip Olsen