NETFLIX-SARJA
Vesi.
Olemme enimmäkseen vettä.
Noin 70 %.
Ja mikä outo sattuma, tai ei sattuma ollenkaan,
planeettamme pinta-ala on saman verran veden peitossa.
Niin tärkeää vesi on meille.
Suojellessamme hanakasti ilmaa ja maata -
on yhtä tärkeää, ellei tärkeämpääkin, suojella merta.
Australiassa on 3 000 yksilöllisen koralliriutan järjestelmä,
joka ulottuu 2 300 kilometrin matkalle.
Elävät rakenteet tarjoavat elinympäristön niin laajalle ekosysteemille,
että niitä pidetään meren trooppisina sademetsinä.
Mutta elettyään 25 miljoonaa tervettä vuotta -
alueen koralliriutasta on kuollut puolet vuodesta 1995 lähtien. Poissa.
Kuollut. Ja pian sen myötä kuolevat kaikki niistä riippuvaiset eliöt.
Myös me.
Meiltä kaikilta loppuu aika.
Tuolla on Dori. -Niin on. Ja tuolla on Nemo.
Hei! -Hei, kamu.
Tulimme Australian koillisrannikolle katsomaan, miten huippututkijat…
Tutkimme vaihtoehtoja.
Oikeasti? -Joo.
Siitä ei pääse mihinkään, että ne ovat uhattuja.
…yrittävät pelastaa elintärkeän osan merta.
Se on meriheinää, mangrovea. Koko rannikon rajapinta.
Se on ollut unelmalistallani viimeiset 15 vuotta.
Pääset korjaamaan satoa. -Siistiä. Ensimmäinen kertani.
Ja matkan varrelle… -Hei!
…mahdutamme niin paljon hupia kuin pystymme.
Koralliriutat muodostavat noin 2 % merenpohjasta.
Mutta niissä asuu noin 25 % meren elämästä.
Ne tuottavat tuloa ruokana ja turismina.
Ne suojelevat rantaviivojamme myrskyiltä ja eroosiolta.
Tällä reissulla tapaamme ihmisiä, jotka ovat omistaneet koko elämänsä -
suojellakseen suurinta koralliriuttajärjestelmää -
koko planeetalla.
Isoa valliriuttaa.
Australian pohjoisrannikolla kulkeva -
Iso valliriutta käsittää 10 % maapallon koralliriuttajärjestelmistä.
Kaikki planeetan koralliriutat ovat vaarassa.
Mutta koska Australia on kokonaan veden ympäröimä,
Ison valliriutan hyvinvointi ja meri ovat erityisen tärkeitä.
Maailman suurin koralliriuttajärjestelmä -
on täydellinen paikka tutkia,
mikä aiheuttaa maailman koralliriuttojen tuhon.
Ja mikä tärkeintä, miten ne voidaan pelastaa.
Ensimmäinen vetinen etappimme on Queenslandin rannikolla,
pienellä rannikolla, joka työntyy Korallimereen.
ISO VALLIRIUTTA
Tämä on National Sea Simulator,
jota johtaa Australian meritieteiden instituutti, lyhyesti AIMS.
Täällä maailmanluokan tutkijat ovat luoneet -
maailman teknologisesti edistyneimmän tutkimusakvaarion.
Näin omistautuneet tutkijat ympäri maailmaa -
voivat tutkia vedenalaista ympäristöä ja toimintamme vaikutuksia.
He toimivat yhdessä parantaakseen meriemme hyvinvointia ja kestävyyttä.
Iso valliriutta on massiivinen.
Kehitämme interventiostrategioita,
jotka on mahdollista skaalata.
KORALLIRIUTTAEKOLOGI
Näin toimillamme on oikeasti vaikutusta.
Tutkimme vaihtoehtoja.
JOHTAVA TUTKIJA
Riutat ovat vakavasti uhattuina.
Vain pieni määrä merenpohjaa on koralliriuttaa.
Silti 500 miljoonaa ihmistä saa elantonsa koralliriutoilta.
Kuutisen miljardia dollaria vuodessa riutalle tulevilta turisteilta.
Tämä on työllisyys- ja talousongelma.
Kuvitelkaa, jos riutta katoaa.
Niin. Kuvitelkaapa hyvinkin.
Koko maailma riippuu tavalla tai toisella näiden rannikkovesien terveydestä.
Tutustutaan keinoihin.
Vilkaistaan koralleja.
Ehdottomasti. -Kaunista.
Jos saan oven auki. -Jestas.
Ihan kuin Villi Vonkan suklaatehdas.
Ja nyt, hyvä yleisö, saanko esitellä,
merisimulaatiohuone.
Ihan kuin kävelisi suklaatehtaan läpi.
Tämä voisi oikeasti olla maailman siistein kalakauppa -
tai Pixar-elokuva, joka herää henkiin.
Tuolla on Dori. -Niin on.
Ja täällä alhaalla on Nemo.
Hei! -Eikö?
Tämä on Nemon koti. Ihan kuin elokuvassa.
Kaunista. Merivuokko. -Kyllä.
Tämä paikka salpaa oikeasti hengen.
Se on aluksi epätodellista,
mutta osa tankeista näyttää -
ei niin hyviltä.
Koralliriutat palvelevat ihmisiä maailmanlaajuisesti.
Mutta väestön lisääntyessä rannikoilla,
riutat hupenevat fyysisten vaurioiden vuoksi.
Rannikolta raivataan metsää, joka esti sedimenttiä valumasta riutoille.
Muutaman viime vuoden aikana -
riutat ovat vaalenneet korallien kuumetessa.
Sen seurauksena näemme muutoksia ekosysteemissä.
Korallin myötä menetämme kalat -
ja hyödyt ihmisille.
On arvioitu, että vuodesta 1950 -
maapallo on menettänyt puolet koralliriutoistaan.
Kaksi kolmasosaa jäljellä olevista on vaurioitunut ja vaarassa.
Täällä tutkitaan, miten lämpö ja saasteet vaikuttavat riuttoihin.
Ja etsitään keinoja niiden palauttamiseksi.
Jokainen tankki edustaa siis eri tiloja. -Aivan.
Tältä riutta näytti tuhansia vuosia.
Biodiversiteetti ja kalakanta rikasta.
Se on tuottoisa ja toimii. Järjestelmä on terve.
Koralliriutat ovat synnyttäneet valtavan määrän mutualismia.
Sen näkee kaloissakin, kun ne piiloutuvat yöllä -
korallin oksien joukkoon.
Ne pissaavat vesipatsaaseen tärkeitä ravinteita,
jotka ruokkivat koralleja. Koralli tarjoaa suojaa.
Kala kaipaa suojelua ja koralliriutta ravinteita.
Joten molemmat voittavat.
Se on kuin palautesilmukka kalojen, korallien, pissan -
ja riutan välillä.
Kuin meren täydellinen molemminpuolinen kokonaisuus.
Ehdottomasti. Hyvin sanottu.
Mutta näin käy, jos lämpö nousee yli kahden asteen -
riutan kesälämpötilasta.
Tämä on lopputulos. Siellä on vielä muutamia kaloja.
Nostitteko siis vain lämpötilaa? -Vain kaksi astetta.
Tämä on herkkä symbioottinen tasapaino.
Kun veden lämpötila nousee parikin astetta,
koralli stressaantuu eikä pysty ruokkimaan levää.
Levä kuolee jättäen jälkeensä vaalenneen ja paljaan korallin tukirangan.
Lopulta myös leviin turvautuneet eliöt ja kalat katoavat.
Pian koko ekosysteemi on kuollut.
Näin käy, jos riuttajärjestelmään tulee paljon ravinteita.
Lisääntyneen typen myötä koko homma muuttuu.
Näemme yhä useammin uutta levää.
Siihen voidaan vaikuttaa kalojen laidunnuksella.
On paljon kaloja, jotka syövät levää. Ne ovat kuin puutarhureita.
Ne keräävät merilevää ruoakseen.
Näin korallit kasvavat takaisin järjestelmiin.
Yksi riutoista on Ison valliriutan rannasta.
Täältä on menetetty paljon korallia.
Näemme isoja meheviä polyyppeja. -Tämä on täysin eri tila.
Ehdottomasti. Näemme eri skenaariot ja mitä tapahtuu.
Jos ymmärrämme, mitä on luvassa, voimme löytää ratkaisuja.
Muuttuvan lämpötilan vaikutus koralliriuttaan -
silmiemme edessä on pelottavaa.
Mutta jos valtameremme ovat rappeutuneet ihmisten takia,
ehkä on toivoa myös elvytyskeinoista.
Mitäköhän koralli sanoisi tähän?
Veden lämpötilan nousun ja saasteiden vaikutukset näkyvät Isolla valliriutalla.
Kysykää vaikka korallilta.
Totta turiset.
Vuodesta 1950 lähtien Maa on menettänyt noin 50 % koralliriutoistaan.
Ihmisen aiheuttama nopea veden lämpötilan nousu -
yhdistettynä hiilidioksidipitoisuuksiin on muuttanut valtamerten kemiaa.
Mikä hässäkkä.
Oho! Mitä tapahtui? -Koralli vaalenee.
Koko riutalta riistetään ravinteet ja elämä.
Ympäristö kuolee hitaasti vaikuttaen valtameren ekosysteemiin.
Mitä voimme tehdä? Onko liian myöhäistä?
Ei. Mutta laajoja muutoksia on tehtävä nopeasti.
Apua on kahdenlaista.
Suojaavaa ja palauttavaa.
Palauttavaa on kestävien korallien istuttaminen ja elävöittäminen.
Sekä elvytyskelpoisten alueiden tukeminen.
Kuulostaa kimurantilta.
Vähän.
Onneksi huippuekologit ahkeroivat päivittäin.
Arvaa, mikä on yksinkertaista. -No?
Suojelutoimet, joilla voitte estää lisävahinkoa.
Voitte olla saastuttamatta ja ottaa selvää meren antimien alkuperästä.
Ja tietenkin vähentää hiilijalanjälkeä.
Se onnistuu.
Koralli, minun pitää palata. Kiitos.
No problemo. Nähdään, kamu!
Ensimmäinen esimerkkimme palauttavista toimista -
on täällä AIMSissa.
Tri Carly esittelee meille uuden korallien kylvömenetelmän.
Mahtavaa nähdä, miten pyritte vahvistamaan riuttaa.
Haluamme keksiä työkalupakin tukeaksemme pitkäaikaista toipumista.
Tämä on vain yksi niistä. Se on osa korallien kylvämistä.
Kehittelemme menetelmää kylvää korallia riutoille -
samaan tapaan kuin kylvetään siemeniä toipuvaan metsään.
Sovellamme sitä pieniin istutustulppiin, jotka kylvämme riutoille.
Jokaisessa tulpassa kasvaa 10–15 korallivauvaa.
Onko eri tyyppien kanssa lykästänyt?
Viime vuonna 25 % selvisi. Joten olimme aika tyytyväisiä.
Huikeaa.
Kastellaanko kädet ja laitetaan korallia laitteisiin?
Todellakin. -Hienoa.
Ottakaa korokkeet alta.
Vähän boostia. -Oho.
Tämä on hyvä. Kiitos.
Voisin antaa -
teille komponentteja ja tulppia.
Kasatkaa ne. Pidelkää pohjasta tai sivuilta.
Zac? -Liu'uta siihen kolmiopuolelle.
Darin ei tiedä, että tämä on kokoamiskilpailu.
Viimeisenä kylvölaitteensa koonnut eliminoidaan.
Toistan säännöt.
Viimeisenä kylvölaitteensa koonnut eliminoidaan.
Hei, ojentaisitko… -Minulla sujahti helposti.
Olet hirveän hidas… -Ihan kiltteyttäni.
Ajatuksena on kasvattaa lämpimään tottuneita korallikantoja,
ja istuttaa siemeniä riutan vaurioituneisiin osiin.
Kas niin. -Taidan olla valmis.
Hyvää työtä.
Kylvölaitteet toimivat kasvualustoina nuorille koralleille.
Laitteet auttavat niitä ankkuroitumaan tiukasti riuttaan -
ja suojelevat koralleja saalistajilta.
Työnne täällä on valtavan arvokasta.
Tämä tukee ekosysteemiä -
kirjaimellisesti merenpohjasta ylöspäin.
Riutoille matkustavat voivat osallistua yleisiin suojeluhankkeisiin -
ja ilmoittaa havainnoistaan snorklauksen aikana.
Se on pientä yksilötasolla,
mutta tarjoaa tutkijoille paljon tietoa.
Kuten tri Carly sanoi,
nopealla googlauksella löytää koralliriuttaohjelmia ympäri maailmaa,
jos haluaa auttaa.
Tämä on jännittävää aikaa.
Toivottavasti voimme vielä juhlia taistelun voittoa.
Kiehtovaa. Kiitos.
Tämä oli ilo. -Upeaa työtä.
Korallien kylvö AIMSissa on vasta yhden palauttavan prosessin alku.
Eräs toinen palauttamisvaihe on jatkunut vuosia.
Olemme Cairnsissa.
Se on turistikohde, tärkeä satama ja lähtöpaikka valliriutalle.
Menemme katamaraanilla noin 27 kilometriä merelle.
Sitten hyppäämme pikkuveneeseen noustaksemme Marine World -ponttonille.
Tämä on viimeinen pysäkki, Marine World -ponttoni,
jossa taika tapahtuu.
Täällä yksityisyritykset, yliopistot ja huolestuneet kansalaiset -
toimivat yhdessä pelastaakseen Ison valliriutan.
Tapaamme rokkitähdet kunnostustoimien takana.
Tai riuttatähdet. Tervetuloa Marine Worldiin.
MERIOHJELMAN PÄÄLLIKKÖ
Tänään teemme riuttatähtiä.
Se on eräänlainen riutanpalautustekniikka.
Sen kehitti Mars, suklaapatukkayritys.
Noin 10 vuotta sitten. -Ihan tosi?
Joo. -Siistiä.
Aika jännää.
Käytämme terästankoja,
jotka päällystetään hiekalla tai kalkkikivellä, kuten tässä.
Kiinnitämme korallipalat siihen.
Kiva. -Laskemme ne veteen.
Ja autamme elvyttämään koralliraunioita, joita syntyvät myrskyjen,
räjähdekalastuksen ja ilmastonmuutoksen seurauksena.
Menemme tänään alueelle, joka vahingoittui -
Yasi-syklonin takia kymmenisen vuotta sitten.
Korallit ja riutat toipuvat luonnollisesti.
Mutta joillakin alueilla myrskyvauriot jättävät jälkeensä suuret rauniot.
Pienet korallinpalat liikkuvat vedessä -
eivätkä selviä, ellei niillä ole tarttumapintaa.
Eli menettekö tänään Zacin kanssa…
Menemme keräämään korallinpalasia.
Etsimme lupaavia koralleja.
Jotain saman kokoista -
kuin peukalon ja etusormen väli. Tällaisia palasia.
Voin näyttääkin.
Jotain, joka ei ole kiinni varsinaisessa korallissa.
Pääset korjaamaan satoa. -Kuulostaa kivalta.
Siistiä. Ensimmäinen kertani.
Tiemme eroavat. Olen sukeltanut vuosia.
Darin vetää sukellusvermeet päälleen myöhemmin.
Hän jää veneeseen valmistelemaan riuttatähtiä.
Okei. Sitten mennään.
Valmiina sukeltamaan.
Tekee hyvää olla taas meressä.
Katsokaa korallia.
Katsokaa kaloja.
Katsokaa haita.
Ne ovat harmaariuttahaita.
Se on seudun yleisin hai.
Ne hyökkäävät yleensä vain uhattuina.
Joten menen tänne ja esitän vaaratonta.
Tulimmehan pelastamaan riutan.
Se on uhkailun vastakohta.
Mutta näettekö, minkä kokoisia ne ovat?
No niin. Takaisin hommiin.
Etsimme siis käteni kokoisia korallinpaloja,
jotka kiinnitämme riuttatähtirunkoihin.
Mitenköhän Darin pärjää?
Iso valliriutta ei ole vain korallia ja kaloja.
VANHEMPI TUTKIJA
Se on meriheinää, mangrovea. Koko rannikon rajapinta -
on kriittinen näkemällemme kalakannalle.
Ne aloittavat elämänsä rannikolla.
Mangrove ja meriheinäjärjestelmät toimivat suodattimina.
Kaikki se on osa Isoa valliriuttaa.
Meren eläimistä 30 % on viettänyt aikaa riutalla.
TOIMITUSJOHTAJA
Joten on uskomattoman tärkeää pitää se rikkaana ja elossa.
Riutta on kokenut kovia viime aikoina.
Peräkkäiset vaalenemiset vuosina 2016 ja 2017.
Monet ajattelevat virheellisesti, että riutta on kadonnut.
Ilmastonmuutokseen aletaan toivottavasti puuttua globaalisti.
Mutta riuttaa on silti vahvistettava mahdollisimman paljon.
Ne kulkevat rinnakkain.
On löydettävä ratkaisut ilmastonmuutokseen -
ja keksittävä tehokkaat keinot riuttajärjestelmän vahvistamiseksi.
Tämä on yksi maailman suurimmista koralliriuttojen palauttamishankkeista.
Laitteet vauhdittavat korallin kasvua -
lisäten pinta-alaa 12-kertaisesti muutamassa kuukaudessa.
Kalakanta lähes kolminkertaistuu.
Kymmenen vuoden aikana sukeltajat ovat asentaneet -
noin 20 000 riuttatähteä ympäri maailmaa -
hyödyntäen lähes 300 000 korallinpalaa.
Kuten tämä.
Pieni irtopala. Juuri tällaisia etsimme.
Terkut Owen Wilsonille. Vau.
Tai toisinpäin terkut äidille.
Tässä on istutettu riuttatähti. Katsokaa, miten hyvin se kasvaa.
Se tarjoaa suojan ja kodin muille organismeille.
Sekä lisää lopulta koko alueen biodiversiteettiä.
Viemme korallinpalat veneeseen,
ja Darin saa jatkaa siitä.
RIUTTAOPAS
Eli sitten otetaan palaset -
ja laitetaan ne suoraan tähteen.
Ota sinä tämä.
Laita se tähän päälle. -Joo.
Jokaiseen pätkään tulee kaksi nippusidettä…
Simppeliä. -Niin onkin.
Yksi kumpaankin päähän. Ja kiristetään ne.
Teemme tämän käsin.
Mietin vain, miten tätä voisi skaalata. -Niin.
On kyse niin valtavasta asiasta.
Emme ehkä pysty noudattamaan tätä menetelmää kaikilla 3 000 riutalla.
Mutta jos keskitymme vaurioituneimpiin kohtiin,
ylläpidämme ja vahvistamme riuttoja -
vaikeina aikoina.
Otatko siitä päältä? -Joo.
Nosta vain. -Tähdestä?
Se on turvallisinta. Nosta se sinne ja…
Näytän, mihin se laitetaan.
Kun rungossa on tarpeeksi korallia,
se lasketaan alustalle odottamaan istuttamista -
elvytettävään kohtaan merenpohjassa.
Merenpohjassa on kaunista.
Kun sukellan, olen kuin toisella planeetalla.
Olen painoton.
Omissa oloissani.
Ja outojen olioiden ympäröimä.
Muistan taas, miksi on niin tärkeää suojella valtameriä.
Tuntuu hyvältä olla osa sen kunnostamista ja suojelua.
Mutta tämä on vain tilapäisratkaisu, ja matka on vielä pitkä.
En malta odottaa, että Darin pääsee sukeltamaan.
Ilma loppuu. Takaisin pintaan.
Meren ja maan välissä -
on ainutlaatuinen biomi, joka suojelee koralleja ja riuttoja.
Sitä sanotaan mangroveksi.
Nämä pensas- ja puulajit kasvavat rannikon laidalla, missä vesi kohtaa maan.
Ison valliriutan kaltaiset ekosysteemit toimivat mangrovemetsien turvin.
Valitettavasti mangrovetkin ovat uhanalaisia.
Tapaamme yleisessä ja suojellussa puistossa -
alkuperäiskansaan kuuluvan ilmastoaktivistin ja mangroven hoitajan -
tutustuaksemme kauniin rehevään elinympäristöön.
Miltä vaikuttaa?
Sattui hyvä sää.
Ihan mahtavaa.
Olemme mangrovemaassa. -Näin on. Cairnsissa asti.
KAKSISATAAVUOTINEN MANGROVEPOLKU
Ja sataa yhä. Ei hätää.
Kamerat tykkäävät.
Mitä mangrovet ja riutta tarkoittavat väellesi?
Australian alkuperäiskulttuurissa…
PERINTEINEN OMISTAJA
…ymmärretään niiden välinen kulttuurinen yhteys.
Niin. -Eikö?
Pikkuveli on ehkä mangrovet. Ja isoveli voi olla riutta.
Mikä edistää ja haittaa ympäristöllisesti mangrovien terveyttä?
Ihmisen aiheuttamia vaikutuksia on paljon.
Tällaiset elinympäristöt tuhoutuvat.
Voidaan esimerkiksi raivata mangrovemetsä parkkipaikan tieltä.
Maa jää mangroven alta paljaaksi.
Sedimenttiä valuu lisää. -Niin.
Se virtaa suoraan vesijärjestelmään -
ja sitä kautta riutalle.
Eli yhä enemmän saasteita päätyy suoraan mereen.
Suoraan riutalle. -Niin.
Mangrovet tarvitsevat sekä makeaa että suolaista vettä.
Se ei pärjää vain suolavedellä vaan tarvitsee happeakin.
Mangrovet ovat ympäristöpuita.
Ne ovat suojamuuri maan ja meren välillä.
Voi olla sattumaa, että lentokenttä rakennettiin lähelle mangrovemetsää.
Mangrovet nimittäin tasoittavat hiilidioksidipäästöjä.
Mielenkiintoista.
Ne poistavat enemmän hiilidioksidia vain olemalla olemassa.
Kuinka paljon ne sitovat hiilidioksidia verrattuna…
Ehkä 20 % enemmän kuin tavalliset puut.
Meidän toimintamme täällä vaikuttaa toisella puolen maailmaa -
tai Australiaa.
Ja päinvastoin. Heidän toimensa siellä vaikuttavat täällä.
Minun sukupolveni ja sitä nuorempi on kyllästynyt odottamaan.
Emme anna teidän tuhota sitä.
Alamme pistää kampoihin.
Haluan jättää jotain kaunista tyttärilleni.
Haluan, että he voivat mennä riutalle tietäen,
että isä teki osansa huolehtimalla mangroveista,
jotta he näkisivät riutan.
Ja kauniit kalat -
sekä upean korallin.
Alkuperäiskansat ajattelevat, että jätämme maan seuraavalle sukupolvelle.
Voimme aloittaa nyt. -Kyllä.
Nyt on hyvä aloittaa.
Ja niin aloitamme kierroksemme.
No niin. Vilkaistaanpa polkua.
Tämä kaikki oli kuivaa.
Ja äskeisen sateen jälkeen vesi alkaa kerääntyä tänne.
Mangrovejärjestelmät ja juuret pitävät veden maaperässä.
Siitä on hyötyä kasvustolle.
Muuten vesi valuisi suoraan mereen. -Suoraa päätä.
Jos huomasitte, miten tiheää äsken oli,
se oli erilainen mangrovelaji.
Nyt huomaatte, että nämä puut -
ovat tiheämmässä ja rungot ovat suoria.
Montako mangrovelajia täällä on?
Kaikkiaan 42 erilaista.
Tähän väliin vitsi Dagobah-järjestelmästä.
"Pois laita ase."
Näettekö nämä täällä? Ne ovat taas eri lajia.
Näettekö pienet terävät törröttäjät?
Joo. -Ne ovat imuputkia.
Siistiä.
Mikä niiden tarkoitus on?
Saada happea. Ne toimivat snorkkelina.
Aivan kuten meilläkin riutalla sukeltaessa,
niillä on omat pikku snorkkelit.
Me vain matkimme mangroveja. -Niin!
Tämä tässä on lehti. Näettekö?
Ehkä ette huomaa, mutta se on näiden puiden lehti.
Jos sen pudottaa mutaan, se ponkaisee pystyyn.
Nyt se on istutettu.
Me istutimme. -Kyllä.
Olen istuttanut mangroveja.
Katso, miten synkkää. Ihan kuin Mordor.
Tsemppiä sinne talsimiseen. -Niin.
Se vaatii harjoittelua. -Älytöntä.
Vähän erilaista kuin alussa. -Vähän mutaisempaa.
Tuoksuu enemmän mangrovelta.
Niin kaunista. Ihanaa, että sataa.
Ehkei heistä.
Eikö olekin kaunista? -Todella.
Tosi mahtavaa.
Pysyy mozziet loitolla.
MOZZIE = MOSKIITTO
Pääsette luontoon kävelemään -
ja näette palan maatani.
Tämä on aitoa tropiikkia.
Totta. -Sataa. Ja näette mangrovet.
Sitten pääsette riutalle nauttimaan.
Kiitos, veli. Tämä oli arvokasta. -Ole hyvä,
Kuljemme täyskierroksen riutalle. -Nimenomaan.
Hiilidioksidin sitomisesta maan ja Ison valliriutan suojelemiseen -
mangroveilla on tärkeä rooli maapallon elämän tasapainolle.
Ja Jiritjun viestillä on tärkeä rooli mangrovien suojelussa.
Puhuttuamme paljon Isosta valliriutasta -
on aika kokea se itse.
Olemme Queenslandin koillisrannikolla Airlie Beachilla -
veneilläksemme 39 meripeninkulmaa merelle.
Kyllä. Aiomme sukeltaa riutalla.
Mutta tälläkin kertaa matka on tärkeämpi kuin määränpää.
Lähdemme nimittäin vesille tällä.
Jahtirokkia kehiin!
Nyt on eeppistä.
Olemme vyöhykkeellä. -Vaaravyöhykkeellä.
Olen innoissani. Olen sukeltanut melkein 15 vuotta.
Tämä on se paikka,
josta kaikki sukelluskaverit aina sanovat,
että Iso valliriutta on nähtävä.
Se on toinen maailma.
En malta odottaa, että näen. -Niinpä.
Terve. -Huomenta, herrat.
Peter on sukellusopettajamme. Darin ei ole sukeltanut koskaan.
Kiva nähdä. -Täällä sitä ollaan.
Saavumme pian Isolle valliriutalle.
Jestas. -Kerrataan vähän.
Tänne olisi voinut kävellä 10 000 vuotta sitten. Tämä oli maata.
Noin 10 000 vuotta sitten päättyi viimeinen jääkausi.
Sen myötä merenpinta nousi.
Noin 6 000 vuotta sitten se saavutti nykyisen tasonsa.
Ennen sitä tuolla oli vuori ja samoin tuolla.
Tässä kulki iso joki.
Kun merenpinta nousi, se peitti vuoret,
ja niiden päälle alkoi kasvaa korallia.
Eli koralli kasvaa vanhan vedenalaisen vuoren huipulla.
Siistiä. -Mitä?
Ja saavutimme tämänhetkisen tason.
Olemme siis 10 000-vuotisen joen uomassa.
Ison valliriutan koralli on upeaa.
Etenkin viime vuosina yhä useammat ihmiset tulevat riutalle luullen,
että se on kamalassa kunnossa.
He näkevätkin täysin tervettä ruskeaa korallia.
Mutta luulevat värin perusteella, että se on kuollutta.
Korallia on totuttu näkemään videolla tai postikortissa.
Värikkäänä. -Nimenomaan.
Eihän kukaan osta postikorttia, jossa on kakanruskeaa korallia.
En silti sano, ettemme tee hallaa valtamerillemme.
Kalastamme liikaa. Heitämme muovia.
Mutten ole pessimisti.
Kaikkialla näkee jotain uutta, erilaisia lajeja.
Täällä on paljon isoja kaloja teidän iloksenne.
Uusi kotimme tien päällä on pari päivää täällä.
Onko tuo Waterworld? Odottaako Kevin Costner?
Näyttää kyllä ihan Waterworldilta.
Tämä on Reefworld.
Kelluva kolmikerroksinen ponttoni Hardy-riutalla.
Vau!
Hei!
Meitä odottaa palkinto, tämän jakson kirsikka kakun päällä.
Yövymme Darinin kanssa riutassa.
Ei riutalla vaan riutassa.
Veden alla. Kohta näette.
Voihan sitä toki nukkua kannellakin,
mutta hotellielämys neljä metriä veden alla -
tarjoaa parhaan näköalahuoneen ikinä.
Tervetuloa Reefworldiin. Portaat ovat jyrkät.
Pitäkää kiinni kaiteesta. -Joo.
Siistiä!
Vau. -Jestas.
Kuin avaruusaluksessa.
Eikä!
Ihan kuin Troy McCluren koti.
Tänään nukun kalojen kanssa, mutten mafiatyyliin.
Pohjan sininen valo houkuttelee niitä öisin.
Ikkunat eivät ole äänieristettyjä, joten kuulette kalat.
Mutta parasta onkin kuulla luonto keskellä yötä.
Ei haittaa yhtään.
Ikkunat ovat kaksisuuntaiset, joten kalatkin näkevät meidät.
Ne ovat nähneet vaikka mitä.
Olen kuullut kaikenlaista.
Jösses.
Heräämme aamunkoitteessa ja tankkaamme sukellusta varten.
Sekä ostamme matkamuistoja.
Hei, herrat. Miten menee?
Hyvin. -Hienosti.
Hyvä. Sitten mennään… -Veteen?
Ujuttautukaa mustaan kumiin, ennen kuin pulahdamme.
Siistiä. -Siinä sinulle.
Pienempi malli. -Ja sinulle.
Hyvä homma, Wayne.
Vähän nafti.
Suoraan Vedenalaisesta maailmasta.
Autatko, beibe?
Ilman muuta, muru.
Näytät nätiltä, kulta.
Jessus, olet liian tikissä.
Muskelimasa.
Saumat repeilevät. -Anteeksi kokoni.
Oletteko mukavasti? -Ei.
Näitkö, mikä vääntö?
Mennään täältä, herrat.
Aloitamme maisemaristeilyllä Whitsundaysin läpi -
sukelluspaikallemme Hardy-riutalle.
Suolainen tuuli kasvoillani ja hiuksissani -
odotan kokemusta malttamattomana.
Minua jännittää aina ennen sukellusta.
Se ei ole pelkoa -
vaan kunnioitusta sitä kohtaan, että kuten lentäminenkin,
veden alla hengittäminen ei ole luontaista ihmiselle.
Haluan olla sekä varovainen että rentoutua nauttimaan joka hetkestä.
Darin sanoo olevansa valmis, mutta hän ei tiedä, mitä tuleman pitää.
Enkä kyllä tiedä minäkään.
Tästä lähtee!
Niin kaunista.
Melkein epätodellista.
Olen nähnyt lukuisia kuvia ja videoita.
Ne kalpenevat todellisuuden rinnalla.
Siksi tämä on sukelluspaikoista upein.
Riutta kuhisee elämää.
Valtavia kalaparvia,
lukemattomia lajeja, muotoja ja värejä.
En tiedä, mitä tämä on, mutta eikö olekin hieno!
Kosketan sitä kevyesti.
Töks.
Korallit tosiaan ovat paikoitellen ruskeita. Mutta eivät kuolleita.
Ja ne toivottavasti vain vahvistuvat entisestään.
Siitä kiitän kaikkia, jotka tapasimme matkan varrella.
Kaikkia, jotka ahkeroivat väsymättä Ison valliriutan eteen.
Ja ahkeroivat yhä.
Darin ei tajuakaan, miten onnekas on.
Ensimmäinen sukellus tällä riutalla -
on varmasti häikäisevä.
Elän tämän hetken mielessäni ikuisesti.
Tämä on yksi elämäni hienoimmista kokemuksista.
Jes!
Olipa mahtavaa.
Mitä sanot ekasta sukelluksestasi? -Älytöntä.
Hyvä sinä. -Se oli mieletöntä.
Putkeen meni.
Voi että.
Jotkut kalat tulivat ihan lähelle kuin pikkukoirat.
Niin. -Se oli…
Pikkukoirat vai? Ne olivat valtavia!
Sellaista koiraa ei olekaan. 140-kiloinen koira.
Kosketin niitä, eivätkä ne välittäneet.
Niin. Koskitko oikeasti?
Joo. -Näytä kättä lääkärille.
Siistiä. Ihan oikeasti…
Uskomatonta, että sukelsit ensi kertaa täällä.
Niin. -Oliko hyvä?
Todellakin.
Epätodellista. Se oli…
En ole ikinä nähnyt niin elävää ja kukoistavaa korallia.
Valtavasti eri värejä ja…
Se oli siistiä. Hyvää työtä, D.
Sait ruksittua sen ekana listalta, onnenpekka.
Sukeltaminen Isolla valliriutalla on toteutunut unelma.
On hyvä nähdä, miten paljon sen eteen on tehty.
Mutta samaan aikaan, kuten kaikki Maan valtameret,
sitä uhkaavat lakkaamatta ilmastonmuutos, saasteet -
ja liikakalastus.
Koralliriuttojemme ja koko merielämän tulevaisuus -
jää nähtäväksi.
Toipuminen on mahdollista.
Meillä on kyky korjata riuttaa vähitellen.
Jopa peruuttaa se, mikä nyt vaikuttaa väistämättömältä.
Mutta kysymys jää,
voimmeko myös vähentää niitä tekoja, jotka vahingon alun perin aiheuttivatkin.
Vain aika näyttää. Ja ajasta puheen ollen, en tiedä, milloin palaan tänne.
Joten nautin täysin siemauksin vielä kerran.
Nähdään.
Tunnustamme maiden perinteiset omistajat.
Kunnioitamme vanhimpia muistojen, perinteiden ja kulttuurin vaalijoina.
Tekstitys: Katariina Uusitupa