EN NETFLIX-SERIE
Vann.
Vi består for det meste av vann.
Omtrent 70 %.
Og for et sammentreff, eller slett ikke et sammentreff,
at planetens overflate er dekket av samme prosentandel vann.
Så viktig er vann for oss.
Så mens vi jobber for å beskytte lufta og landjorda,
er det like viktig, kanskje mer, å beskytte havet.
Her i Australia fins det et nettverk av 3000 individuelle korallrev
spredd ut over 2200 km.
De er levende strukturer som støtter et økosystem som er så enormt
at de anses som havets regnskog.
Men etter et langt, sunt liv på 25 millioner år
er korallrevene her i ferd med å dø ut. Omtrent halvparten siden 1995.
Borte. Dødt.
Samtidig forsvinner organismene som avhenger av dem.
Deriblant oss.
Tiden går snart ut.
-Der er Dory. -Ja, og der er Nemo.
Hei!
Vi er på Australias nordøstlige kyst
for å se hvordan forskere og vitenskapsfolk…
Vi må utforske ideer.
-Jaså? -Ja.
Det er ingen tvil om at de er truet.
…jobber for å redde en avgjørende del av havet…
Sjøgress og mangroveskoger, hele kyststripa.
…som har vært på min ønskeliste de siste 15 årene.
-Du må høste litt. -Kult. Har aldri gjort det før.
Og på veien
skal vi skvise inn mest mulig moro.
Korallrev utgjør omtrent 2 % av havbunnen.
Men de er hjem for omtrent 25 % av alt liv i havet.
De gir oss inntekt via mat og turisme.
De beskytter strandlinjen vår mot storm og erosjon.
Og på dette eventyret skal vi møte folk som har viet sine liv
til å redde og beskytte det største korallrevsystemet i verden.
Great Barrier Reef.
Det ligger langs Australias nordkyst.
Great Barrier Reef utgjør 10 % av verdens korallrevsystemer.
Alle verdens korallrev er i fare,
men fordi Australia er omgitt av vann
er helsen til Great Barrier Reef ekstra viktig her i landet.
Med verdens største korallrevsystem
er det et ideelt casestudie for forskere,
for å finne årsaken til at verdens korallrev forsvinner.
Og enda viktigere, hvordan de kan reddes.
Første stopp på haveventyret ligger ved kysten av Queensland,
på et lite nes som peker ut mot korallhavet.
Dette er National Sea Simulator,
drevet av Australias institutt for havforskning, AIMS.
Her har en gruppe nytenkende forskere skapt
verdens mest teknisk avanserte forskningsakvarium.
Her kan ivrige forskere fra hele verden studere miljøet under vann,
og effekten fra menneskelig aktivitet.
Alle samarbeider for å bedre helsen og bærekraften til havene.
Great Barrier Reef er enormt, så vi jobber med inngrepsstrategier
for å utvide verktøyene vi har
for å gi betydningsfull hjelp til Great Barrier Reef.
Vi må utforske ideer, for nå er rev sterkt truet.
Bare en liten andel av havbunnen er korallrev,
men 500 millioner mennesker får mat og inntekt via korallrev.
Fem-seks milliarder dollar hvert år fra turister som vil se det vakre revet.
Det gjelder sysselsetting og økonomi. Tenk om det forsvant under vårt tilsyn.
Ja, bare tenk.
Hele verden, på et eller annet vis,
avhenger av helsen til disse kystområdene. La oss se hva de driver med.
-La oss se på korallene. -Ja, gjerne.
-Jeg kan åpne. -Å, du store.
Føles som Willy Wonkas sjokoladefabrikk.
Og nå, mine damer og herrer, gutter og jenter,
havsimulatoren!
Det er som å gå i sjokoladefabrikken.
Ok, det ser ut som verdens kuleste fiskebutikk,
eller en Pixar-film i virkeligheten.
-Der er Dory. -Ja, det er Dory.
Og der nede har vi Nemo.
-Hei! -Ikke sant?
Og det er Nemos hjemsted, som i filmen.
-Flott, en anemone. -Ja.
Seriøst, det tar pusten fra en.
Det ser uvirkelig ut.
Så ser du noen vanntanker som ikke ser bra ut.
Korallrev verden over er til nytte for mennesker.
Men når antall mennesker øker
langs kysten, ser vi at rev forsvinner på grunn av skader.
De driver hogst langs kysten,
som hindret sedimenter fra å renne ut til revene.
I de siste par årene har vi sett tilfeller av bleking,
når korallene blir for varme.
Vi ser endringer i økosystemet som følge av det.
Forsvinner korallene, forsvinner fisken.
-Da forsvinner fordelene de gir mennesker. -Ja.
Det anslås at siden 1950 har jorda mistet halvparten av alle korallrev.
To tredjedeler av de som er igjen er skadet, og i faresonen.
De studerer hvordan rev påvirkes av ujevn temperatur og forurensning.
og leter etter måter for å gjenoppbygge dem.
-Hver tank representerer ulike tilstander. -Akkurat.
Slik så det ut i tusenvis av år.
En eksplosjon av arter og fisk.
Det er produktivitet, stell… Et sunt system.
Korallrev har skapt store mengder mutualisme.
Til og med fisk, når de går i skjul på natta blant korallene,
tisser de ut viktige næringsstoffer i vannsøylen,
som gir mat til korallene, og korallene gir vern.
Så fisk trenger vern, og korallrevet trenger næring.
Så fisken sier: "Flaks for deg."
Det blir en feedback-sløyfe mellom fisk, koraller, tiss, og revet.
Det er som havets
-perfekte partisamarbeid. -Absolutt, det er en bra beskrivelse.
Her er det som skjer om varmen økes med to grader
over sommertemperaturen ved revet.
Da skjer dette. Det er fortsatt fisk her.
-Er det bare temperaturøkning? -Bare to grader høyere.
Det er en skjør, symbiotisk balanse.
Om vanntemperaturen øker bare noen grader
blir korallen stresset, og kan ikke gi mat til algene.
Algene dør, og etterlater et tomt eksoskjelett av bleket korall.
Så forsvinner organismene og fisken som var avhengig av algene,
og snart er hele økosystemet dødt.
Dette skjer om mange næringsstoffer ender opp et rev.
Om nitrogen presses inn i systemet, foregår det en forandring.
Vi ser mer og mer algetilvekst,
som kan påvirkes av beitende fisk.
Mange fisk liker å spise alger, og er i grunn gartnere.
De kommer og spiser sjøgresset.
Da kan koraller vokse tilbake i systemene.
Ett av dem er fra Great Barrier Reefs landside,
hvor vi har mistet mye korall.
-Denne har tykke polypper. -Det simulerer et annet område.
Ja. Det lar oss skape ulike framtidsvisjoner, og se resultatet.
Om vi kan skape en framtid, og forstå den, kan vi finne løsninger.
Å se hva temperaturforskjeller gjør med korallrevet
lagt fram så tydelig, er skremmende.
Men om havet gikk fra å florere til å dø på grunn av oss,
fins det kanskje håp for at mennesker kan stå for helbreding.
Mon tro hva korallene sier til det.
Skader fra temperaturøkning og forurensing er synlige på Great Barrier Reef.
Bare spør Coral.
Kompis, det er så sant.
Siden 1950 har jorda mistet omtrent 50 % av alle korallrev.
Rask, menneskeskapt økning i havtemperatur,
sammen med stor økning av CO2 har forandret havets kjemi.
Kjipt.
-Oi, hva skjedde? -Korallbleking.
Alt på revet mister næringsstoff og liv,
og dør sakte, som påvirker hele havets økosystem.
Hva kan gjøres? Er det for sent?
Nei, men omfattende endringer må innføres, og det raskt.
Det fins to typer hjelp, beskyttende og restituerende.
Restituerende omfatter å plante mer motstandsdyktig korall,
og helbrede områder som kan bli sunne igjen.
Høres komplisert ut.
Litt. Heldigvis jobber ledende økologer med det hver dag.
-Men vet du hva som er lett? -Hva da?
Egne vernetiltak for å hindre mer skade,
som å ikke forurense, sjekke hvor sjømaten kommer fra,
og så klart, redusere karbonavtrykket.
Det kan jeg klare.
Coral, jeg må opp igjen. Takk.
Null problem. Snakkes, kompis!
Første eksempel på restituering av Great Barrier Reef foregår her på AIMS.
Dr. Carly viser en ny metode ved navn korallplanting.
Vi gleder oss til å se hva dere gjør for å styrke revet.
Vi fokuserer på å lage et verktøyskrin for å la revet komme seg på fote.
Her er ett eksempel, noe vi kaller korallplanting.
Vi prøver å utvikle en metode for å så koraller på rev,
på samme måte som man sår frø i en skog som må restitueres.
Så benytter vi det på de såkalte bosettingspluggene, som vi sår på revet.
Alle pluggene har 10-15 korallbabyer på seg.
Har noen varianter vært vellykket?
I fjor fikk vi til en overlevelsesrate på 25 %, som vi er fornøyde med.
Fantastisk.
Vil dere ta i et tak, og plassere koraller i innretningene?
-Ja, absolutt. -Ja? Flott.
Det er krakker under der, bare dra dem fram.
-Litt høydehjelp. -Oi.
Ja, det er bra. Takk.
Det jeg kan gjøre
er å gi dere deler av innretningene, og noen plugger.
Så kan dere sette dem sammen. Hold bunnen, eller på sidene.
-Zac, du bare… -Skyv den inn på trekant-siden.
Det Darin ikke vet er at vi konkurrerer.
Den siste som setter sammen sin innretning blir eliminert.
La meg gjenta instruksene.
Den siste som setter sammen sin innretning blir eliminert.
-Kan jeg få… -Min er perfekt, uten problemer.
-Din tar veldig lang tid. -Jeg er bare snill med deg.
Tanken er å avle fram korallarter som tåler høyere temperaturer,
og plante den nye korallen på skadede deler av revet.
-Sånn. -Tror jeg er ferdig.
-Ja vel? -Bra.
Innretningene kan gi et trygt vekstområde for unge koraller.
Når de er plantet ut knytter innretningene dem til revet,
og beskytter korallene mot rovdyr.
Arbeidet deres fortjener så mye hyllest,
fordi dette støtter økosystemet
helt fra havbunnen og hele veien opp.
Det er ting alle kan gjøre.
Skal man på ferie til et sted med rev, fins det grasrotforskning
hvor folk gjør observasjoner og varsler om ting de ser når de snorkler.
Det er en liten ting som folk kan gjøre, som gir forskerne mye informasjon.
Som dr. Carly sa, et raskt nettsøk kan vise
at det fins grasrotforskningsprogrammer for korallrev verden over.
Det er en spennende tid.
Etter hvert tror jeg, forhåpentligvis, at vi feirer at vi vant kampen.
Fascinerende, takk.
-En glede. -Fantastisk.
Korallplantingen som AIMS gjør er starten på én restituerende prosess.
Et annet trekk for å redde revene har pågått i årevis.
Vi er i Cairns,
en turistperle, storhavn, og utfartssted til Great Barrier Reef.
Vi reiser med katamaran omtrent 27 km ut til havs.
Så tar vi en liten skyssbåt for å komme til Marine World Pontoon.
Dette er siste stopp. Marine World Pontoon, der magien skjer.
Det er et prosjektsamarbeid mellom bedrifter, universiteter og borgere,
som samarbeider for å redde Great Barrier Reef.
Og vi skal møte rockestjernene som vil reparere det.
Eller kanskje revstjernene.
Velkommen til Marine World.
I dag skal vi jobbe med noe som heter revstjerner.
Det er en metode for restituering av rev,
utviklet av sjokoladeprodusenten Mars, for omtrent ti år siden.
-Jaså? -Ja, det er ganske interessant.
Det er bokstavelig talt bare stålstenger
dekket av sand eller kalkstein, som her.
Så fester vi korallstykker på den, legger dem i vannet,
og gjenoppbygger områder hvor korallen har blitt knust på grunn av stormer,
kanskje fra fiske med sprengstoff, eller fra klimaendringer.
Området vi skal til i dag
ble skadet av syklonen Yasi for omtrent ti år siden.
Koraller og korallrev restituerer seg selv,
men områder sterkt skadet av storm blir bare en grushaug.
Små korallfragmenter blir sendt omkring i vannet,
og de overlever ikke om de ikke er festet til noe.
Så i dag, hva skal dere… Du og Zac skal…
Ja, vi skal ut og samle korallfragmenter.
Vi ser etter lett tilgjengelige koraller.
Se etter noen som er like lange som fra tommelen til pekefingeren.
Vi har noen jeg kan vise deg.
Noe som ikke lenger sitter fast i korall.
-Du må høste. -Høres gøy ut.
Ja, har ikke gjort det før.
Darin og jeg skiller lag. Jeg har dykket i årevis.
Darins første dykketur kommer senere.
Dessuten må han bli på båten og se hvordan revstjernene lages.
Ok, nå skjer det.
Klar til å dykke.
Det er så godt å være tilbake i havet.
Se på korallene.
Se på fisken.
Se på haiene.
Det er grå revhai,
de vanligste haiene i området.
Vanligvis angriper de bare om de føler seg truet.
Så jeg drar den veien, og ser ufarlig ut.
Vi er tross alt her for å redde revet. Det er det motsatte av truende.
Men seriøst, se så store de er!
Ok, tilbake til arbeidet.
Husk, vi leter etter korallfragmenter på størrelse med hånda mi,
som skal festes til revstjernerammene.
Hva gjør Darin?
Great Barrier Reef er ikke bare koraller og fisk.
Det er sjøgress og mangroveskog, hele kystområdet,
som er livsviktig for fisken her.
De begynner livet ved kysten.
Avrenning og filtrering som foregår i mangrovene og sjøgresset
er en del av det vi kaller Great Barrier Reef.
30 % av dyrene i havet tilbringer deler av livet på revet.
Det er utrolig viktig at de er levedyktige.
Revet har vært gjennom tøffe tider,
med korallbleking både i 2016 og 2017.
Faktisk, mange tror at revet er borte, men det er det ikke.
Men selv om verden forhåpentligvis tar grep mot klimaendringene,
må vi fortsatt gjøre revet så motstandsdyktig som mulig.
Det er to spor. Løse klimaendringene, en global sak som alle må gjøre,
samt arbeid for å bevare revet, og skape et motstandsdyktig revsystem.
Det er et av verdens største prosjekter for restituering av korallrev.
Installasjonene gir rask tilvekst av koraller,
som gjør dekningsgraden 12 ganger større på få måneder.
Og fiskebestanden tredobles nesten.
På ti år har dykkerteam satt ut ca. 20 000 revstjerner verden over,
og brukt nesten 300 000 korallfragmenter.
Som denne.
Her er en liten, løs bit. Akkurat hva vi ser etter.
Hilsen til Owen Wilson. Wow.
Opp-ned blir det en hilsen til mamma.
MAMMA
Her ser vi en plantet revstjerne.
Se så godt den vokser til, og gir vern til andre organismer.
Etter hvert økes det biologiske mangfoldet i området.
Vi tar med korallbitene til båten,
hvor Darin kan overta.
Nå tar vi de små stykkene vi har her,
og fester dem rett på stjernen.
Du kan ta denne, og legge den på toppen her.
Hvert stykke festes med to buntebånd,
-Det er lettvint. -Lett som en plett.
En nederst, en øverst. Så strammer vi dem bare til.
Vi gjør dette for hånd, og jeg lurer på hvordan det kan oppskaleres.
Ja.
Og det er snakk om noe så enormt.
Vi får kanskje ikke reparert og driftet denne typen teknologi på alle 3000 revene.
Med målrettet innsats der behovet er størst
kan revene opprettholdes og gjøres motstandsdyktige
i vanskelige tider.
-Kan du ta den ovenfra? -Ja.
-Og løft den. -Opp?
Ja, det er tryggest. Ta den bort dit, og…
Jeg kan vise hvor de skal.
Når nok koraller er festet til rammen, settes de på plattformen
til de er kan plantes på en del av havbunnen som trenger dem.
Det er vakkert her nede.
Å dykke under vann er som å besøke en annen planet.
Jeg er vektløs.
Isolert fra andre.
Og omgitt av rare dyr.
Det minner meg på hvorfor det er så viktig å beskytte havet.
Det føles godt å være med på å reparere og beskytte det.
Men dette er bare et plaster på såret, og det er langt igjen.
Gleder meg til å la Darin prøve å dykke før vi drar.
Jeg er tom for luft, og må opp.
Mellom hav og landjord fins et unikt biom
som beskytter koraller og rev.
De kalles mangrover,
busker og trær som lever og vokser ytterst på kysten, hvor hav møter land.
Økosystemer som Great Barrier Reef er avhengig av mangroveskog for å fungere.
Dessverre er mangrovene også truet.
Vi besøker en offentlig, vernet park,
for å møte en lokal innfødt klimaaktivist og ivaretaker av mangrovene,
for å se det vakre habitatet på nært hold.
Trives dere her oppe?
-Ja, en flott dag. -Ja?
Herlig.
-Vi er i mangrovelandet. -I mangrovene, ja, her i Cairns.
Og det regner fortsatt. Bare rolig.
Kameraer elsker jo det.
Hva betyr mangrovene og revet for din mob, ditt folk?
Innen aboriginkulturen, urfolkskulturen her i Australia
ser vi de kulturelle båndene de har seg imellom.
-Ja. -Ok?
En er kanskje lillebroren, mangrovene, og storebroren er kanskje revene.
Hva fungerer og hva fungerer ikke,
med tanke på klimaets påvirkning på mangrovenes helse?
Vi har de menneskeskapte ringvirkningene.
Ødeleggelse av områder som dette.
Et eksempel er å felle mangrovene for å bygge en parkeringsplass, ikke sant?
Uten mangrovene blir jorda øde.
-Da renner det ut mer sediment. -Ja.
Det strømmer så ut i vannkretsløpet, som fører det ut til revet.
Så mer menneskeskapt forurensning havner da i vannet.
Rett til revet, ja.
Mangrovene trenger ferskvann, og også saltvann.
De avhenger ikke bare av saltvann, de trenger oksygenet også.
De er virkelig miljøvennlige trær.
De lager en slags sikkerhetsgrense mellom landjorda og havet.
Det er kanskje tilfeldig at flyplassen ble bygget blant mangrovene.
For mangrovene utjevner faktisk karbonavtrykket deres.
-Interessant. -Ja.
De fjerner mer CO2 bare ved å være her.
Hvor mye CO2 tar mangrovene til seg i forhold til…
Litt mer, 20 % mer enn vanlige trær.
Det som skjer her påvirker folk på motsatt side av kloden, og Australia.
Og omvendt. Det de gjør på deres side, påvirker hva som skjer her.
Min generasjon, den yngre generasjonen, er lei av å sitte pal.
Vi lar dere ikke ødelegge det for oss.
Vi skal stille opp og gjøre det vi kan.
Jeg vil etterlate noe vakkert til døtrene mine.
Jeg vil at de skal kunne dra ut til revet og vite at:
"Min far gjorde sitt ved å passe på mangrovene,
derfor kan jeg dra og se på revet, og se de vakre fiskene,
og den vakre korallen som er her ute."
Og jeg tror at om vi ser på det urfolk har…
Vi overlater det til neste generasjon.
Vi kan begynne nå.
Det passer bra nå.
Og med det begynner omvisningen.
La oss se på plankestien.
Før dere kom var det tørt her.
På grunn av regnet som nettopp kom samles det vann her.
En annen viktig ting med mangrovene og røttene her,
er at de binder vannet i jorda.
Det drar alle plantene nytte av.
-Ellers renner det ut i havet. -Rett ut i havet, ja.
Dere så kanskje at det var tett i sted,
med en annen art av mangrover.
Her borte ser vi at trærne
står tettere sammen, og er rettere.
Hvor mange arter av mangrovetrær fins det?
Til sammen er det 42 arter.
Fyll inn en vits om Dagobah-systemet her.
"Vekk, legg våpenet."
Så ser vi disse her, som er en annen art igjen.
-Ser du de spisse stilkene som peker opp? -Ja.
-De er til å puste med. -Kult.
Og hva er hensikten med det?
Å puste oksygen. Det er som en snorkel.
Slik vi trenger maske og snorkel på revet,
har de en egen snorkel.
-Vi kopierer bare mangrovene. -Ja!
Dette her er løvet, ok?
Du ser det kanskje ikke, men det er løvet på disse trærne.
Det som skjer er at når det er gjørmete,
slippes den ned, og den står oppreist.
-Hei! -Nå er den plantet.
Vi plantet. Jeg har offisielt plantet mangrove.
Se så heftige de er. Ser ut som Mordor.
-Lykke til med å gå gjennom det her. -Ja.
-Det krever øvelse. -Ser sprøtt ut.
-Noe annet enn der vi begynte. -Litt mer gjørmete her.
Mer mangrovelukt.
Så vakkert. Jeg elsker at det regner.
Ikke de her.
-Flott, ikke sant? -Så vakkert.
-Det gjør… -Helt herlig.
Det holder myggen på avstand.
Etter å ha gått rundt litt,
og sett litt av landet mitt,
-får dere full tropisk uttelling her. -Så sant.
Dere får regn, og mangrover, og så ut på revet for å nyte det.
Herlig, broder. Takk. Det betyr mye for oss.
-Sirkelen fullføres på revet. -Det stemmer.
Fra å binde CO2 til å verne både landjorda og Barrier Reef
er mangrovene viktige for å opprettholde balansen for livet på jorda.
Og Jiritjus budskap er en viktig del av å beskytte mangrovene.
Etter så mye snakk om Great Barrier Reef er det på tide at vi opplever det selv.
Vi er på nordøstkysten av Queensland, i Airlie Beach,
for å dra 39 nautiske mil ut til havs.
Ja, målet er å dykke ved revet.
Men her er reisen viktigere enn målet.
Vi skal reise ut med denne.
Spill yacht-rocken!
Dette er episk.
-Vi er i sonen. -Faresonen.
Ja, jeg er spent. Jeg har dykket i nesten 15 år,
og dette er stedet som alle jeg har dykket med har sagt:
"Du må se Great Barrier Reef."
Det er en annen verden der nede.
-Gleder meg til å se hva som er der nede. -Ja.
-Hei. -Morn, mine herrer.
Peter er dykkeinstruktøren vår. Darin har aldri gjort dette før.
-Fint å se deg også. -Da er vi her.
Vi kommer snart til Great Barrier Reef.
-Oi. -En historieleksjon.
For 10 000 år siden kunne man ha gått ut hit. Dette var land.
For ca. 10 000 år siden tok istiden slutt.
Da istiden var over, steg havnivået.
For omtrent 6000 år siden antok det nåværende nivå.
Før det var det et fjell der, og et fjell der.
Vi er i det som var en stor elv.
Da havnivået steg, dekket det fjellene,
og koraller vokste fram på toppen av dem.
Så korallen vokser på toppen av et gammelt, nedsenket fjell.
-Veldig kult. -Hæ?
Og det har nådd sitt nåværende nivå.
Vi er i det som hadde vært en elv for 10 000 år siden.
Korallen på Great Barrier Reef er utrolig.
Jeg har hørt, spesielt de siste årene,
at flere og flere kommer til revet
etter å ha hørt at det er i dårlig form,
og får se friske, brune koraller.
Men fordi den er brun, sier de: "Må være død, den er brun."
Folk er vant til å se koraller, enten på video eller på postkort…
-Sterke farger. -I sterke farger.
Folk kjøper jo ikke et postkort om det er bilde av bæsjebrun korall.
Men jeg sier ikke at vi ikke gjør fæle ting med havene.
Vi overfisker, og kaster for mye plast, men det er ikke bare elendighet.
Overalt ser du noe nytt, og forskjellige arter.
Det er mye stor fisk her, som dere garantert vil like.
Vårt nye, andre hjem de neste dagene er dette.
Er det Waterworld? Er Kevin Costner der borte?
Det ligner på Waterworld. Se på det.
Dette er Reefworld,
en flytende treetasjes pongtongbåt som ligger ved Hardy-revet.
Wow. Hei!
Dette er den store belønningen, toppen av kransekaka.
Darin og jeg får overnatte inne i revet.
Ikke på revet, i revet.
Under vann. Dere får se.
Ja, man kan sove på dekk,
men nedenunder fins en hotellopplevelse fire meter under vann,
som garantert har verdens beste utsikt.
Velkommen til Reefworld. Det er ganske bratt her.
Bare hold fast i rekkverket.
Herlig!
-Oi. -Wow!
Rene romskipet.
Hva for noe?
Minner meg om Troy McClures hus.
Hei, kompis.
I kveld sover jeg blant fiskene, men ikke på mafia-vis.
Et blått lys under her lokker dem hit på natta.
Vinduene er ikke lydtette, så du kan høre fiskene,
men det beste som fins er å høre naturen på natta.
Det er helt ok.
Og vinduene er toveis, så vi kan se fiskene, de kan se oss,
og alt imellom også.
De har nok sett mye sprøtt.
De har fortalt meg et par ting.
Jøsses.
Vi står opp med sola, og spiser før vi skal dykke.
Og vi kjøper noen suvenirer.
Hallo, karer. Hvordan går det?
-Bra. -Ganske så bra.
-Så bra. Vi skal… -Ut i vannet?
Ta på dere litt svart gummi først.
-Kult. -Her er drakten.
-En liten en til deg. -Og til deg.
Kjør fest, Wayne.
Litt trang.
Som Life Aquatic-gjengen.
-Drar du opp glidelåsen, baby? -Absolutt, kjære.
Du ser flott ut, vennen.
Jøsses, Darin, du har for mye muskler.
-Du er pumpet opp. -Unnskyld størrelsen min.
-Komfortabelt? -Ikke egentlig. Så du meg skvise ham inn?
La oss gå denne veien, mine herrer.
Vi begynner med et cruise gjennom Whitsundays,
for å komme til dykkestedet ved Hardy-revet.
Med havvinden i ansiktet og håret
føler jeg forventningen til opplevelsen bruse.
Jeg har alltid litt nervøs energi før et dykk.
Det er ikke frykt,
mer en sunn respekt for at, på samme måte som å fly,
er det å puste under vann unaturlig for mennesker.
Bevisstheten svinger mellom varsomhet
og å slappe av nok til å nyte hvert herlige øyeblikk.
Darin sier han er klar, men aner ikke hva som venter ham.
Ikke jeg heller, antar jeg.
Da gjør vi det!
Det er vakkert.
I den grad at det føles uvirkelig.
Jeg har sett utallige bilder og videoer.
De er ikke dekkende.
Derfor er dette det ultimate dykkestedet.
Revet yrer av liv.
Enorme fiskestimer
i utallige varianter, former og farger.
Jeg vet ikke hva det er, men se så kul den er!
Jeg skal ta på den, bare litt.
Ta på.
Det er sant at korallen er litt brun her og der, men de er ikke døde.
Forhåpentligvis kommer de sterkere tilbake.
Det takker jeg alle vi har møtt her for.
Alle som har jobbet utrettelig for å redde Great Barrier Reef,
og fortsatt jobber.
Og Darin aner ikke hvor heldig han er.
Å ta sitt første dykk på dette revet…
Jeg vet han elsker det.
Dette øyeblikket vil jeg huske igjen og igjen for alltid.
Virkelig en av de kuleste opplevelsene i mitt liv.
Ja!
Det var fantastisk!
Et bra første dykk?
-Kom igjen! -Bra jobba.
-Det var fantastisk. -Kjempebra. Å, du store.
Noen av fiskene kom bort til oss, som små hunder.
-Ja. -Det var som…
Liten? Det var en enorm hund.
Tyngre enn noen hunder jeg har sett. Sikkert 135 kilo.
Å kunne ta på dem, og de var helt avslappet…
Ja. Tok du faktisk på den?
-Ja. -Det bør du få undersøkt.
Kult. Seriøst, jeg kan ikke tro at du fikk se dette på ditt første dykk.
-Ja. -Var det bra?
Å ja!
Helt uvirkelig. Det var helt…
Har aldri sett mer levende, yrende koraller
med så mange ulike farger og…
-Det var kult. Bra jobba, D. -Ja.
Tenk at det var din første, din heldiggris.
Å dykke på Great Barrier Reef har oppfylt en drøm.
Det er godt å se hvor mye som gjøres for å redde det.
Samtidig, som alle havene i verden
er det stadig truet av klimaendringer, forurensning og overfiske.
Framtiden til korallrevene, og alt livet de rommer,
er uviss.
Sjansen for restituering er der. Vi har evnen til å reparere revet gradvis,
og kanskje reversere det som nå virker uunngåelig.
Men spørsmålet er,
kan vi også redusere handlingene som sto for skadene?
Det vil tiden vise.
Apropos tid, jeg vet ikke når jeg får sjansen igjen,
så jeg vil nyte det en gang til.
Snakkes.
Vi anerkjenner Australias tradisjonelle eiere.
Vi takker de eldre for å ivareta minner, tradisjon, kultur og håp
for aboriginer og folk fra Torresstredet.
Tekst: Kristian Vilnes Opdahl