EN NETFLIX-SERIE
Vatten.
Vi består mest av vatten.
Cirka 70 procent.
Och vilket märkligt sammanträffande, eller inte alls,
att 70 procent av vår planets yta är täckt av vatten.
Så viktigt är vatten för oss.
Vi arbetar hårt för att skydda luften och marken.
Det är lika viktigt, om inte ännu viktigare, att skydda havet.
Här i Australien finns 3 000 individuella korallrev
som sträcker sig över 2 200 km.
De är levande strukturer som utgör livsmiljöer i ett ekosystem
så stort att det ses som havets tropiska regnskogar.
Men efter ett långt hälsosamt liv på cirka 25 miljoner år
har ungefär hälften av de här korallreven dött sedan 1995. De är borta.
Döda. Och snart dör alla organismer som är beroende av dem.
Det gäller även oss.
Tiden börjar ta slut.
-Där är Doris. -Ja, det är Doris. Och där är Nemo.
-Hej! -Hej, kompis!
Vi är på Australiens nordöstra kust för att se hur ledande forskare…
Vi måste testa idéer.
-Verkligen? -Ja!
Vi kan inte ignorera faktumet att de är hotade.
…jobbar för att rädda en viktig del av havet…
Sjögräset. Mangroverna. Hela kustremsan.
…som har varit på min önskelista i 15 år.
-Du ska skörda lite. -Jag har aldrig gjort det förut.
-Och på vägen… Hej!
…pressar vi in så mycket roligt som möjligt.
Korallrev täcker cirka två procent av havsbottnen.
Men de är hem till cirka 25 procent av allt marint liv.
De ger oss intäkter genom mat och turism.
De skyddar våra kustlinjer från stormar och erosion.
På det här äventyret träffar vi människor som har ägnat hela sitt liv åt
att rädda och skydda det största korallrevsystemet på planeten.
Stora barriärrevet.
Det löper längs Australiens nordöstra kust och utgör 10 % av jordens korallrevsystem.
Alla korallrev på planeten är i fara,
men eftersom Australien omges helt av vatten
är revets och havets hälsa särskilt viktiga för landet.
Som världens största korallrevsystem är det en perfekt fallstudie för forskare
att ta reda på varför korallreven på planeten dör.
Och ännu viktigare, hur de kan räddas.
Det första stoppet på vårt vattenäventyr blir i Queensland,
på en liten del av kusten som sticker ut i Korallhavet.
STORA BARRIÄRREVET
Det här är National Sea Simulator,
som drivs av australiska institutet för marin vetenskap, AIMS.
Här har en grupp innovativa forskare skapat
världens mest tekniskt avancerade forskningsakvarier.
Här kan hängivna forskare från hela världen studera undervattensmiljön
och människans påverkan på den.
De samarbetar för att förbättra hälsan och hållbarheten i våra hav.
Stora barriärrevet är enormt stort, så vi jobbar på interventionsstrategier
som låter oss använda våra verktyg i högre skala
för att kunna återställa revet.
Vi måste komma på nya idéer för vi har fastnat och reven är hotade.
Det är bara en liten del av havsbotten som är korallrev.
Men 500 miljoner människor får mat och försörjning från korallrev.
Fem till sex miljarder dollar per år kommer från turister som vill se revet.
Det är ett problem för sysselsättningen och ekonomin.
-Tänk om de försvinner. -Precis. "Tänk om" är rätt.
Hela världen, på ett eller annat sätt, är beroende av hur vattnet här mår.
-Låt oss se vad de gör åt det. Vi tittar på koraller.
-Ja, gärna. Ja. Sjyst.
-Om jag kan öppna dörren. -Herregud.
Det ser ut som Willy Wonkas chokladfabrik.
Och nu, mina damer och herrar, pojkar och flickor…
Havssimulator-rummet.
Det är som att gå runt i chokladfabriken.
Det ser ut som världens coolaste fiskaffär eller en Pixar-film i levande livet.
-Där är Doris. -Ja, det är Doris. Och här nere är Nemo.
-Hej! -Hej.
Eller hur?
Det är här Nemo bor. Precis som i filmen.
-Vackert. Havsanemon. -Ja.
Allvarligt, det är andlöst vackert. Först ser det overkligt ut,
men sen ser man tankar som ser mindre bra ut.
Korallreven runt om i världen har gett oss människor mycket.
Men när människorna blivit fler
längs kusterna har vi sett att reven försvinner och skadas.
Man började hugga ner skog längs kusten,
som hindrade sediment från att rinna ner till revet.
Under de senaste åren har vi sett att koraller bleks när de blir för varma.
Som en följd av det börjar vi se förändringar i ekosystemet.
När koraller dör försvinner fisk, och det förlorar människan på.
Ja.
Man uppskattar att sen 1950 har hälften av jordens korallrev dött.
Och två tredjedelar av det som finns kvar är skadat och i fara.
Här studerar de hur korallrev förändras i olika temperaturer och föroreningar.
De letar efter metoder för att återställa dem.
Vattentankarna representerar olika stadier.
Precis. Så här såg det ut i tusentals år.
Det är en explosion av biologisk mångfald, fiskar.
Det finns produktivitet. Revet lever. Systemet är friskt.
Korallrev har byggt upp en stor mutualism.
Den sträcker sig till fiskarna också. När de gömmer sig på natten
bland korallens grenar, kissar de ut viktiga näringsämnen
i vattenpelaren som matar korallen, som sedan skyddar den.
Fisken behöver skydd men korallrevet behöver näringsämnen.
Fisken tänker: "Du har tur."
Så det finns en återkopplingsslinga mellan fisk, korall, kiss och revet.
Det är som havets perfekta partiöverskridande enhet.
Det är ett bra sätt att uttrycka det på.
Det här händer om vattnet blir två grader varmare än normalt på sommaren.
Då ser det ut så här. Det finns fortfarande lite fisk.
-Är det här bara högre temperatur? -Det är bara två grader högre.
Det är en delikat symbiotisk balans.
Om vattentemperaturen höjs med några få grader
blir korallen stressad och kan inte mata algerna.
Algerna dör och lämnar efter sig ett exoskelett av blekt korall.
Så småningom dör organismer och fiskar som är beroende av algerna.
Och snart är hela ekosystemet dött.
Det här är vad som händer om mycket näringsämnen kommer till revet.
Eftersom kväve tillförs i systemet förändras det helt.
Men vi ser allt oftare att alger kommer till revet.
Det kan också påverkas av betesfiskar.
Många fiskar äter alger, de är som trädgårdsmästare.
De tar sig in i revet och äter sjögräs, vilket gör att koraller kan växa tillbaka.
Ett av reven här är från det inre barriärrevet.
Vi har förlorat många koraller där.
-Den här har stora köttiga polyper. -Den simulerar en annan utveckling.
Precis. Vi kan ta fram olika framtidsperspektiv och se vad som händer.
Kan vi se in i framtiden och förstå vad som händer, tror jag
att vi hitta lösningar.
Att se effekterna av temperaturförändringar på revet
så här tydligt är ganska skrämmande.
Men om våra hav har blivit sjuka på grund av människan,
finns det kanske hopp att människan också kan bota dem.
Jag undrar vad korallen har att säga.
Vi kan se skadorna från högre temperaturer och föroreningar i Stora barriärrevet.
Lyssna på Korall, bara.
Du, det är sant.
Sen 1950 har planeten förlorat cirka 50 procent av sina korallrev.
Höjningen av havstemperaturen orsakad av människan,
i kombination med högre mängder koldioxid har förändrat havens kemi.
Det är en plåga.
-Oj! Vad hände? -Det är korallblekning, mannen.
Revet har förlorat all näring och allt liv.
Det dör långsamt, vilket påverkar hela havets ekosystem.
Vad kan vi göra? Är det för sent?
Nej, men stora förändringar måste ske och det snabbt.
Det finns två typer av hjälp:
Skyddande och återställande.
Återställande innebär att återplantera och införa motståndskraftig korall
för att göra områden som kan återställas friska igen.
-Det låter komplicerat. -Ja, lite.
Lyckligtvis jobbar skickliga ekologer på det varje dag.
-Men vet du vad som är enkelt? -Vadå?
De skyddande saker man kan göra,
som att inte förorena och att veta var ens fisk kommer ifrån.
Och förstås, minska sitt koldioxidavtryck.
Det kan jag göra.
Du, Korall, jag måste tillbaka upp. Tack.
Inga problem. Vi ses!
Vårt första exempel på återställande av Stora barriärrevet finns här på AIMS.
Dr Carly visar oss en ny metod som kallas "korallsådd".
Det ska bli spännande att se vad ni gör för att förstärka revet.
Vi fokuserar på att hitta olika sätt
att hjälpa revet att återhämta sig. Det här är ett sätt.
Det ingår i vad vi kallar korallsådd.
Vi försöker utveckla en metod för korallsådd i rev,
på samma sätt som i en skog som behöver återställas.
Sedan kan vi tillämpa det på de här,
som vi kallar "fröpluggar", och sedan så dem på revet.
På varje plugg växer 10 till 15 korallbebisar.
Har ni haft framgång med de här?
Förra året överlevde 25 procent av dem, vilket vi var nöjda med.
Fantastiskt.
Vill ni blöta ner händerna och så lite koraller?
-Ja. -Ja? Toppen.
Det finns pallar därunder. Ni kan ta ut dem.
-Så man kommer högre upp. -Oj.
Ja, det här är toppen. Tack.
Vad jag kan göra är
att ge er några komponenter och några pluggar.
Och sen kan ni sätta ihop dem. Håll den vid basen eller sidorna.
-Zac? Ja, så… -Man för in den i triangeln.
Darin vet inte att han och jag tävlar i att sätta ihop dem.
Den som monterar sin såddapparat sist åker ut.
Låt mig upprepa det där.
Den som monterar sin såddapparat sist åker ut.
-Kan du ge… -Min var enkel att sätta ihop.
-Du tar lång tid på… -Jag är snäll mot dig.
Tanken är att odla korallstammar som överlever i varmare temperaturer
och sedan plantera den nya korallen i revets skadade delar.
-Så där ja. -Jag är klar.
-Ja. -Bra gjort.
Odlingsplattorna ger en plats för unga koraller att växa i.
De hjälper sedan till att förankra korallen till revet.
De skyddar också mot rovdjur.
Ert arbete här är berömvärt
för det stöder ekosystemet
bokstavligen från havets botten och ända upp.
Vad folk kan göra om de åker på semester till ett rev…
Det finns många forskningsprojekt
där man kan delta och rapportera vad man ser när man snorklar.
Det är en liten sak alla kan göra.
Men det ger forskarna mycket information.
En snabb sökning på nätet visar att det finns medborgarprogram
för korallrev över hela världen för de som vill hjälpa till.
Det är en spännande tid.
Jag tror att vi kommer att fira att vi har vunnit så småningom.
Fascinerande. Tack.
-Det var ett nöje. -Tack.
Korallsådden som utförs på AIMS är bara början på en återställande process.
Det finns ett annat sätt att återställa revet som har pågått länge.
Vi är i Cairns.
Staden är ett turistmål med en stor hamn och utgångspunkt till Barriärrevet.
Vi tar en katamaran cirka 30 km ut till havs.
Sen hoppar vi på en liten båt som tar oss till Marine Worlds ponton.
Det här är slutmålet, Marine Worlds ponton där all magi sker.
Det är ett joint venture med företag, universitet och engagerade personer
som samarbetar för att rädda Stora barriärrevet.
Vi ska träffa rockstjärnorna som ska reparera det.
Eller snarare revstjärnorna.
Välkomna hit.
Idag ska vi jobba med nåt som kallas revstjärnor.
Det är en teknik för återställande av korallrev
som utvecklats av Mars, chokladföretaget.
-Det togs fram för tio år sen. -Va?
-Ja! -Coolt.
Intressant, visst?
Den går ut på att använda stålstänger som har täckts med sand eller kalksten.
-Vi fäster korallbitar på den. -Sjyst.
När de läggs i vattnet hjälper de till att återställa koraller som skadats
på grund av stormar, sprängfiske och också klimatförändringar.
Området vi ska åka till idag skadades av cyklonen Yasi för tio år sen.
Det finns koraller och korallrev som återhämtar sig själva.
Men det finns också områden med stora skador.
Det finns bara grus kvar. Små korallfragment flyter runt i vattnet
och de överlever inte om de inte kan fästa sig på nåt.
Så vad ska du och Zac göra idag?
Vi ska åka och samla in korallfragment. Vi ska leta efter "möjlighetskoraller".
Vi letar efter fragment i samma storlek som mellan tummen och pekfingret.
Jag har några här som jag kan visa.
Bitar som inte är fästa vid korallen längre.
-Det låter kul. -Ni ska ut och skörda.
Det blir första gången.
Darin och jag delar på oss. Jag har dykt i åratal.
Vi sparar Darins första dyk till senare.
Han stannar ombord för att se hur revstjärnorna förbereds.
Okej. Nu kör vi.
Redo att dyka.
Det är skönt att vara tillbaka i havet.
Och titta på koraller.
På fiskar.
På hajar.
Det där är grå revhajar, de vanligaste hajarna i området.
De anfaller bara människor om de känner sig hotade.
Så jag simmar på och försöker att inte se hotfull ut.
Vi är trots allt här för att rädda revet. Det är motsatsen till att hota.
Men allvarligt, ser du hur stora de är?
Okej. Tillbaka till jobbet.
Kom ihåg, vi letar efter trasiga korallbitar, stora som min hand,
som ska fästas på stålramarna. Hur går det för Darin?
Stora barriärrevet är inte bara korall eller fisk.
Det är sjögräs. Det är mangrover.
Hela den här kustremsan
är avgörande för det marina livet här.
De börjar sina liv vid kusten tack vare avrinning och filtrering
som sker genom mangrover och sjögräs.
Allt det ingår i Stora barriärrevet.
Trettio procent av alla havsdjur lever nån gång på ett rev.
Så det är viktigt att de är vid god hälsa.
Revet har haft det tufft den sista tiden. Vi hade korallblekningarna 2016 och 2017.
Och många tror nog att revet är borta, vilket det inte är.
Men när världen nu förhoppningsvis börjar ta itu med klimatförändringarna
måste vi ändå göra revet så motståndskraftigt som möjligt.
Det finns två parallella spår:
Klimatförändringarna, som är ett globalt problem.
Och vad vi kan göra på revet för att bygga in motståndskraft i det.
Det är ett av världens största program för restaurering av korallrev.
Installationerna gör att koraller växer snabbt.
De täcker 12 gånger så stor yta på några månader.
Och fiskbeståndet nästan tredubblas.
De senaste tio åren har dykare installerat cirka 20 000 revstjärnor över hela världen
med nästan 300 000 korallfragment.
Som det här.
Det är en liten lös bit. Det här är precis vad vi letar efter.
En hälsning till Owen Wilson. Wow.
Eller vänd den för en hälsning till mamma.
MAMMA
Det här är en planterad stjärna. Titta hur bra den börjar växa.
Den ger skydd och ett hem för den andra organismen
och bidrar till ökad biologisk mångfald i området.
Vi tar upp korallbitarna till båten, så får Darin ta över.
Vi ska ta de här små fragmenten
och fästa dem direkt på stjärnan.
-Du kan ta den här. -Ja.
Du kan lägga den ovanpå den här.
Sen fäster vi varje fragment med två buntband.
-Det låter enkelt… -Det är så enkelt.
En längst ner, en längst upp. Sen spänner vi fast den.
Vi gör det här för hand.
-Hur sjutton kan man skala upp det? -Ja.
Och vi har att göra med nåt som är enormt.
Vi kan kanske inte reparera och använda den här tekniken på alla 3 000 rev.
Men om man gör insatser där de behövs mest
kan man bevara rev och göra dem motståndskraftiga för tuffare tider.
-Kan du ta tag högst upp? -Ja.
-Lyft upp den. -Ska jag?
-Det är säkrast. Lyft bort den och… -Jag ska visa var vi lägger dem.
När alla koraller har fästs på ramen
sänks de på en plattform tills de kan planteras
på havsbotten där de behövs.
Det är vackert här nere.
Att dyka känns som att besöka en annan planet.
Jag är viktlös…
Isolerad från människor…
Och omgiven av märkliga djur.
Jag påminns om varför det är så viktigt att skydda haven.
Det känns så bra att hjälpa till att reparera och skydda det.
Men det här är bara en tillfällig lösning, och det är långt kvar.
Jag ser fram emot att Darin får dyka innan vi åker.
Syret är nästan slut. Dags att gå upp.
Mellan hav och land finns en unik biotop som skyddar koraller och deras rev.
De kallas mangrover. Dessa buskar och träd växer
precis där vattnet möter marken vid kusten.
Ekosystem som Stora barriärrevet behöver mangroveskogar för att fungera.
Tyvärr är mangroverna också hotade.
Vi besöker en skyddad allmän park
och träffar en aborigin som är klimataktivist och mangrovevakt.
Vi vill titta närmare på den lummiga livsmiljön.
Gillar ni det här uppe?
-Vi valde en bra dag. -Ja?
-Ja. -Det är toppen.
-Vi är i mangrovelandet. -Mangrover, ja. Här uppe i Cairns.
Och det regnar fortfarande. Oroa dig inte.
Kameror älskar fukt.
Vad betyder mangroverna och revet för ditt folk?
I aboriginsk kultur här i Australien
ser vi den kulturella kopplingen mellan dem.
-Ja. -Okej?
Så lillebror kan vara mangroverna, och storebror kan vara revet.
Vad fungerar och vad fungerar inte vad det gäller miljöpåverkan
på mangroverna just nu?
Vi ser att människans aktiviteter påverkar dem.
Såna här livsmiljöer förstörs.
Ett exempel är att ta bort mangrover för att bygga en bilparkering.
Utan mangroverna förlorar marken sin bördighet.
Vilket leder till mer sedimentavrinning.
Och det rinner direkt in i vattensystemet, som sen förs ut till revet.
Så människan skapar fler föroreningar som slussas direkt ut i havet.
Direkt till revet. Ja.
Mangrover behöver både sötvatten och saltvatten.
De behöver inte bara saltvatten. De behöver syre också.
Det är verkligen ett miljöträd.
De fungerar som säkerhetsbarriär mellan land och hav.
Det kan vara en slump att flygplatsen byggdes bland mangrover.
För mangroverna absorberar flygplatsens koldioxidutsläpp.
-Intressant. -Ja.
De tar hand om koldioxiden bara genom att finnas här.
Hur mycket koldioxid absorberar de jämfört med…
Tjugo procent mer än normala träd.
Vad vi gör här påverkar nån annan på andra sidan världen eller Australien.
Och omvänt. Vad de gör där borta påverkar vad som händer här.
Min generation och den yngre generationen är trötta på att vänta.
Vi låter er inte förstöra det för oss. Vi tänker göra vad vi kan.
För jag vill lämna nåt vackert till mina döttrar.
Jag vill att de ska kunna gå ut på revet och veta:
"Min far gjorde sitt genom att ta hand om mangrover
så att jag har rev att titta på.
Jag kan titta på vackra fiskar och vackra koraller där ute."
Och om alla tänker på
vad aboriginerna har… Vi ger det till nästa generation.
-Vi kan börja nu. -Ja.
Det är bra att börja nu.
Och med det börjar vi vår tur.
Okej. Vi kollar in promenadstigen.
Allt det här var torrt innan ni kom.
På grund av regnet börjar vi få vattensamlingar här.
En annan viktig sak med mangrovesystemet och rötterna är
att de håller kvar vattnet i marken så att det gör nytta för all växtlighet.
-Annars skulle det rinna ut i havet. -Direkt, ja.
Ni såg hur tät mangroven var där vi gick nyss,
men det var en annan sorts mangrover.
De här mangroveträden som vi går igenom nu
växer tätare ihop och har rakare stammar.
Hur många olika typer av mangrover finns det?
Det finns 42 olika arter.
Infoga skämt om Dagobah-systemet här.
"Ditt vapen, lägg bort."
Ser ni de här? Det är ännu en annan art.
Ser ni de där små vassa stjälkarna som sticker upp?
-Ja. -Det är andningsrötter.
Coolt.
Och vad är syftet med andningsrötter?
Att andas in syre. De fungerar som deras snorkel.
Vi behöver ju en mask och snorkel ute på revet.
De har sin egen snorkel här.
-Vi härmar bara mangroverna. -Ja!
På de här ser man… Det här är ett löv. Okej?
Ni kanske inte ser det, men det är ett löv från de här träden.
När det finns lera, om du slänger in det ställer det sig upp, ser ni?
Det är planterat nu.
-Vi planterade det. -Ja.
Jag har planterat mangrover.
Vad knotiga de är. Det ser ut som Mordor.
-Lycka till om du ska gå igenom dem. -Ja.
-Det krävs övning. -Det ser vilt ut.
-Det här är inte alls som där vi började. -Lite lerigare nu, va?
Det är en typisk mangrove-lukt.
Jag älskar att det regnar.
Inte de.
-Fint, eller hur? -Så vackert.
-Det håller… -Det är fint.
Det håller myggorna borta.
MOZZIE = MYGGA
Nu har ni vandrat runt här i det här området
och sett lite av mitt land. Och ni får hela den tropiska effekten.
-Precis. -Ni får regnet och mangroverna.
Och revet där ni kan njuta ännu mer.
Tack, broder. Det betyder mycket för oss.
-Cirkeln sluts vid revet. -Ja, det stämmer.
Från att binda koldioxid till att skydda både mark och Barriärrevet,
spelar mangrover en viktig roll i balansen för livet på jorden.
Och Jiritjus budskap spelar en viktig roll för att skydda mangrover.
Efter allt prat om Stora barriärrevet är det dags att uppleva det.
Vi är på Queenslands nordöstra kust, i Airlie Beach.
Vi ska åka 39 sjömil ut till havs.
Ja, målet är att dyka på revet.
Men "resan är målet, inte destinationen", som det sägs ibland.
För vi ska ta den här ut till revet.
In med yacht-rock!
Det här är episkt.
-Vi är i zonen. -Farozonen.
Jag är peppad. Jag har dykt i nästan 15 år nu.
Alla som jag har dykt med, utan undantag, säger:
"Du måste se Stora barriärrevet."
Det är en annan värld där nere. Det ska bli spännande att se det.
Ja.
-Hej. -God morgon, mina herrar.
Peter är vår dykinstruktör. Darin har aldrig dykt förut.
-Trevligt att ses. -Vi är framme.
Vi kommer fram till Stora barriärrevet nu.
-Wow. -Vi går tillbaka i tiden lite.
För 10 000 år sen kunde man gå hela vägen hit.
Den sista istiden tog slut för 10 000 år sen.
Då höjdes havsnivån.
För runt 6 000 år sen nådde den sin nuvarande nivå.
Före det fanns det ett berg här
och ett annat berg där. Och det här var en stor flod.
När havsnivån höjdes täcktes bergen och koraller började växa på dem.
Så vi har koraller som växer på ett mycket gammalt undervattensberg.
-Coolt. -Va?
Och havet nådde den nuvarande nivån.
Vi befinner oss i vad som var en flod för 10 000 år sen.
Stora barriärrevets koraller är fantastiska.
Jag har hört, särskilt de senaste åren, många som kommer till revet säga
att de har hört att det är i hemskt skick.
Och de ser helt friska bruna koraller,
men eftersom de är bruna, säger de: "De är döda."
Folk är vana vid att se koraller på film eller på vykort…
-I många färger. -…i starka färger.
För folk köper inte ett vykort med en bild av bajsbrun korall.
Men jag säger inte att vi inte gör dåliga saker mot våra hav.
Vi överfiskar. Vi har för mycket plast.
Men allt är inte bara elände.
Vart man än tittar ser man nåt nytt. Man ser olika arter.
Vi har många stora fiskar. Det kommer ni att gilla.
Det här är vårt nya hem i några dagar.
Vad är det där? Waterworld? Är Kevin Costner där?
Det ser ut som Waterworld. Titta bara.
Det här är Reefworld.
Det är en flytande ponton med tre våningar vid Hardy Reef.
Wow. Oj!
Den här delen är pricken över i:et i det här avsnittet.
Darin och jag får övernatta i revet.
Inte vid revet. I revet. Under vattnet. Du får se.
Visst kan man sova på däck,
men fyra meter ner i vattnet väntar en hotellupplevelse
med det bästa rummet med utsikt nånsin.
Välkomna till Reefworld. Trappan är brant.
Så håll i relingen. -Ja.
Vad grymt.
-Oj! -Wow.
Det är som ett rymdskepp.
Va?
Det liknar Troy McClures hus.
Hej, kompis.
Ikväll sover jag med fiskarna, men inte à la maffia.
Det blå ljuset på botten lockar hit dem på natten.
De här fönstren är inte ljudisolerade så ni hör utan tvekan fisken.
Att höra naturen på natten är det bästa med det.
Det gör inget.
Fisken kan se oss och vi kan se dem genom fönstren.
Och allt som utspelar sig där.
-De har nog sett en del galna saker. -Ja, de har berättat ett och annat.
Jösses.
Vi är uppe med solen och tankar för dykningen.
Vi skaffar också souvenirer.
Hej, mina herrar. Hur är det?
-Bra. -Ganska bra.
-Bra. Vi ska… -Hoppa in i vattnet?
…klä er i lite svart gummi innan vi kör igång.
-Coolt. -En till dig.
-En liten till dig. -Och till dig.
"Festa på, Wayne."
Den är lite tajt.
Vi ser ut som i Life Aquatics.
Hjälper du mig, raring?
Ja visst, älskling.
Du ser bra ut, raring.
Jösses, Darin, du är för muskulös.
-Du är uppumpad. Dräkten spricker snart. -Ursäkta min storlek.
-Bekvämt? -Inte riktigt.
Såg du hur jag pressade in honom?
Nu går vi ner hit, mina herrar.
Vi börjar med en båttur genom vackra Whitsundays
till vår dykplats på Hardy Reef.
Den salta vinden blåser mot ansiktet och håret
och jag känner hur adrenalinet börjar pumpa.
Jag känner alltid lite nervös energi innan ett dyk.
Det är inte rädsla.
Mer som sund respekt inför det faktum att, som när man flyger,
det inte är naturligt för människan att andas under vatten.
Min hjärna pendlar mellan försiktighet
och avslappning för att njuta av varje stund.
Darin säger att han är redo, men han vet inte vad som väntar honom.
Det gör nog inte jag heller, för den delen.
Nu kör vi!
Det är vackert.
Så vackert att det ser overkligt ut.
Jag har sett otaliga bilder och filmer. De gör inte upplevelsen rättvisa.
Det är därför det här är den ultimata dykplatsen.
Revet sjuder av liv.
Enorma stim med fisk i otaliga varianter, former och färger.
Jag vet inte vad det här är, men den ser grym ut!
Jag tänker peta lätt på den. Pet-pet.
Det är sant att korallerna är bruna i vissa områden. Men de är inte döda.
De växer förhoppningsvis tillbaka ännu starkare.
Jag tackar alla vi träffat på vägen för det.
Alla som jobbar outtröttligt för att rädda Stora barriärrevet.
Darin vet inte vilken tur han har.
Att hans första dyk är på det här revet…
Jag vet att han älskar det.
Jag kommer att återuppleva det här i mitt huvud för evigt.
Det är en av mitt livs coolaste upplevelser.
Ja!
Det var otroligt.
-Hur var det för ditt första dyk? -Kom igen!
-Bra gjort. -Det var otroligt.
Vi gjorde det.
Oj.
Några av fiskarna kom fram till oss som en liten hund.
-Ja. -Det var som…
-En liten hund? Den var enorm! -En enorm fisk.
Det var den största hund jag sett. Den vägde hundra kilo.
…att kunna röra dem, och de bara chillar.
Ja. Rörde du den?
-Ja. -Du borde nog kolla handen.
Coolt. Tänk att du fick se det på ditt första dyk.
-Ja. -Var det bra?
Ja.
Otroligt, bro. Det var…
Jag har aldrig sett så levande och friska koraller.
Och i så många olika färger och…
-Det var coolt. Bra jobbat, D. -Ja.
Det är otroligt att du bockade av det på din lista, din lyckans ost.
En dröm har gått i uppfyllelse för mig här.
Det är bra att man gör så mycket för att rädda det.
Men samtidigt, som alla jordens hav,
hotas revet av klimatförändringar, föroreningar och överfiske.
Framtiden för våra korallrev och allt marint liv är osäker.
Det går att rädda revet. Vi kan reparera revet, lite i taget,
för att eventuellt vända utvecklingen som känns oundviklig.
Men frågan kvarstår:
Kan vi också göra mindre av vad som skadade det från början?
Det får tiden utvisa. Jag vet inte när jag kan göra det här nästa gång.
Så jag tar nog in allt en gång till.
Vi ses.
Down To Earth erkänner traditionella markägare i Australien.
Vi respekterar de äldste, vars minnen, traditioner, kultur och hopp
hör till landets aboriginer och Torressundöbor.
Undertexter: Janica Lundholm