EN NETFLIX-SERIE
Du drømmer.
Forestil dig nu,
at det her er dit hus.
Hver morgen står du op og passer dine afgrøder.
Der er over 250 forskellige sorter af planter,
svampe, fisk, insekter og andre dyr.
De lever allesammen i et perfekt symbiotisk forhold,
så der skabes en fuldstændig selvstændig biosfære
til dig og dine samboer.
Forestil dig, du har en høne. Hvorfor ikke? Det er jo en drøm.
Har dit hus solpaneler?
Selvfølgelig har det det.
Men i dette hjem går intet til spilde.
Selv affaldet bliver omskabt til energi.
Det er en ubrudt cyklus.
Og dine samboer er nogle af landets bedst kokke,
som forbereder gourmetmad af de friske råvarer,
som findes i huset og i taghaven.
I denne drøm er der faktisk så meget mad,
at du driver en lille restaurant i dit hjem med få pladser,
og intet går til spilde.
Kan du forestille dig en verden uden spild?
Drømmen er forbi. Vågn op.
Affald. Det findes i utallige former, og vi skaber mere og mere af det.
Vi kan spilde alt fra penge til tid,
men i dette tilfælde kigger vi nærmere på spild af naturressourcer og det affald,
vi efterlader i form af husholdningsaffald.
Normalt kalder vi det bare skrald.
Vores skrald skal jo ende et sted.
Lossepladserne er ved at være fuld,
men gennemsnitsamerikaneren efterlader sig dagligt 2,27 kg affald.
Hvorfor? Hvordan kan vi ændre det?
Vi kender grundprincipperne. Begræns, genanvend og genbrug.
Men gør vi det? Hvad kan vi gøre bedre?
Da vi snakkede med den berømte forfatter, historiker og landmand, Bruce Pascoe,
drejede samtalen sig ind på affald.
Han fortalte om sine erfaringer med de nye agronomistuderende
på sin farm i Australien.
Det er sjovt på farmen,
fordi jeg ser mig selv som en konservationist.
Men de er alle yngre end mig. De går meget op i plastik og genbrug.
Jeg troede, jeg var god, men de hiver fat i mig hver eneste dag.
"Hvad er det?"
Og det er jeg vild med.
En ægte indikation af min generation og deres generation.
-Deres generation bliver bedre. -Fascinerende.
Vi får en bedre verden, hvis de unge får det, som de vil have det.
Det giver håb at vide det.
Et enormt håb.
-Vi har brug at lave om på det her møg. -Det er en forretningsmulighed.
-Ja. -At forandre ting.
For 20 år siden havde vi det bedste vand i verden i Melbourne.
Men så begyndte vi at drikke vand af plastikflasker.
Hvis man er til et møde,
så står der rækkevis af plastik pakket ind i plastik fyldt med vand,
som vi engang drak fra hanen af.
Overskud og miljørigtige tiltag går ikke altid hånd i hånd.
Men mange virksomheder vinder ved at skifte til mere bæredygtige metoder.
Vores crew har også forsøgt at begrænse vores fodaftryk i denne sæson.
Vi har begrænset brugen af plastik og andet affald så meget som muligt.
På en almindelig sommerdag
kan et crew som vores drikke mellem 50 til 70 flasker vand.
Hvis flaskerne ikke kan genbruges, så glem det.
AB-markering.
Vi nedbragte affaldet ved at bruge genanvendelige flasker med filter i.
Hele crewet får en, så der er ikke længere brug for plastik.
Kom så!
Hvis forandringer starter i hjemmet, så er det her et godt eksempel på det.
Medbygger og kunstner, Joost Bakker,
har designet et selvforsynende hus, hvor intet går til spilde.
Det står som en levende kunstinstallation her i Melbourne.
-Goddag, Zac. -Hej. Hvordan går det?
-Rart at møde dig. -I lige måde.
-Hvad så? -Hvordan går det?
Går det godt? Jeg glæder mig til at se det.
Her er en advarsel. Når man træder ind, bliver man bombet med sanseindtryk.
På en god måde.
Når man træder ind, bliver man mødt af svamperummet,
et lille skab, hvor de dyrker alverdens spiselige svampesorter.
-Gang i svampene. -Vildt!
De gror vanvittigt hurtigt. Den vil se sådan her ud om to dage.
-Virkelig? -To dage?
Ja.
-Utroligt setup. -En af mine venner fandt denne i bushen.
Den er hjemmehørende i Australien. Det er den kendte pindsvinepigsvamp.
Neurologisk.
-Ja. -Smukt.
Den bruger vi meget i maden. De klarer sig godt i kaffegrums.
Vi samler dampen fra brusebadet og kondensvandet på varmtvandsbeholderen.
Så I skaber et mikroklima, som er fordelagtigt for…
Som I ved, er jeg helt besat af luft.
Jeg vil skabe et indeklima, der er som at gå igennem en skov.
Vi har 250 forskellige plantesorter.
Interiøret kunne blive stemplet som økologisk.
Der er hverken lim eller giftstoffer.
-Alt er naturligt. -Wow.
Intet går til spilde, for Joost har tænkt på det hele.
Det der bag dig er faktisk ret sejt.
Det er en rådnetank, den store sorte mave.
-Sejt. -En rådnetank.
Hver især skaber vi et kilo bioaffald om dagen,
og et kilo svarer til en times metan.
Vi spilder mellem syv og otte milliarder timers potentiel energi hver eneste dag.
Men man putter heller ikke bioaffald i skraldespanden.
Klart.
Det ville jeg genskabe.
Det skaber mere biologi, og det kommer tilbage til planterne.
Den der store pose samler altså affald fra folk og skraldespanden
og producerer naturgas, som kan bruges i fire timer dagligt
til madlavning og opvarmning af vand. Der er ingen spild!
-Hey. Fisk. -Og her er et stort akvarium.
-Det er barramundier. -Smukt.
-Smuk fisk. -Utroligt.
Firmaet her er optaget af at bidrage til verdens mikrosystemer.
I stedet for enorme fiskeopdræt er det bedre med en million små.
Fiskene her giver næringsstoffer, som vi kan bruge til vores planter.
-Et lukket system. -Ja.
Fiskene og planterne er en del af et akvaponisks setup.
Fiskenes affald pumpes i lind strøm til planterne, som nærer sig ved det.
Dette er ikke kun et hus.
Det er et bosted, men bygningen er designet til at dyrke mad i.
Den er fuldstændig bæredygtigt.
Ingen CO2, intet affald, et kunstværk, man kan bo i.
Og huset drives af solenergi.
Det er lavet af verdens største affaldsprodukt, halm. Komprimeret.
-Ingen lim. Ingen kemikalier. -Ja.
-Ingen syntetiske materialer. -Er det bare halm?
-Varme og tryk. -Ja. 60 ton tryk ved 60 grader.
Den indlejrede fugt fordamper, og panelet smelter sammen.
Og det kan ikke brænde. Og alt er forseglet med naturlig kalk.
Byggeri og nedrivningsaffald udgør op til 30% af vores lossepladser,
men Joost bruger materialer, som kan genbruges eller komposteres.
Bag kobberrørene der har vi en magnesiumplade, som romerne brugte.
-Magnesiumoxid. -Ja.
Jeg er vild med det. Og så er det brandsikkert.
Naturligt brandsikkert og skimmelafvisende.
Når bygningens levetid er slut, så kan det bruges igen.
Det er et lukket system. Det er en økologisk restaurant.
Jeg bruger ikke træmaterialer, som ikke er økologistemplede.
-Ja. -Og det er smukt tømmer.
Jeg er vild med det hele, og vi er kun nået til garagen.
Joost betragter det som en økologisk restaurant,
og på taget befinder der sig en hel økologisk gård.
Hvis vi kan gøre vores levesteder produktive,
så vil det lette presset på landmændene, og de kan gro vild natur og plante nye…
Vi har ikke brug for mere land. Vi skal udnytte det bedre.
Vi har brugt fire eller fem millioner år som en del af vores madsystem.
I de sidste 100 år har vi lagt afstand til det.
Vi vil alle gerne tilbage i det.
Maden der dyrkes her tilberedes i køkkenet
af Joosts partnere og prisvindende kokke, Jo og Matt,
samt deres ene køkkenassistent, Lou.
Jo og Matt bor i huset, og de tilbereder friske og sunde måltider
til en håndfuld af gæster i en intim hjemmerestaurant.
Og så er det et nonprofitforetagende,
som skal vise, hvor dejligt "ingen spild"-metoder kan smage.
Vi forsøger at begejstre folk med urban mad.
Hvor meget mad kan man dyrke, der hvor man bor?
Det går projektet ud på.
-Er det regnvand? -Ja, filtreret regnvand.
Dette er vores fårekyllingeskål.
En falafel af kikærter fra taget, urter, grøntsager og krydderier fra haven.
Ti procent af den er fårekyllinger, så den er proteinrig.
Og lidt fermenteret chili og kojisauce.
Er der fårekylling i min?
-Nej. -Fedt.
-Smager det af fårekylling? -Kylling.
-Hej, Maggie. -Undskyld, det smager ikke af dig.
-Hej, Maggie. -Det smager meget bedre.
Ja.
-Lækkert. -Smager det godt? Fedt.
Fårekyllinger indeholder også alle aminosyrerne.
De lever af alt det, vi ikke kan bruge.
Så hvis squashen er for gammel eller har vokset virkelig hurtigt…
Han **** næsten i grøntsagerne.
Maggie.
De smager også godt.
Der var nogen, der lavede fårekylling-proteinpulver.
-Lækkert. -Der findes også fårekyllingebarer.
Det er vores bønnespirerisotto.
Når Matt og jeg overnatter i Joosts hus, laver han altid risotto.
Der er cashewnødder, spinat, porrepuré, bønnespirer og lidt græskarkerneolie i.
Wow. Det er smukt.
-Det smager vildt godt. -Tak.
Jeg vidste ikke, vi ville få mad.
Det er lækkert.
Man fornemmer næringen i hver bid.
Det er simpelt og langt fra nyt. Man har gjort det i århundreder.
Det bliver bare gjort i det moderne rum.
Vi er lykkedes, hvis folk indfører et eller to af principperne i deres liv.
Gør de det, vil det ene medføre det andet.
Måske begynder de at kompostere deres affald.
Og pludselig lever de bæredygtigt. Og det er ikke mindst mere lækkert.
Joost har skabt noget fantastisk.
Han har vist, hvordan man kan begrænse, genbruge og genanvende alting.
Det er ikke alle, som vil leve på den måde,
men man kan tage dele af det til sig, og skabe et mere bæredygtig liv i hjemmet.
Det har været vildt sjovt og spændende at være på besøg.
Tak for den lækre mad.
Tak, fordi vi måtte komme og se jeres magiske, simple og smukke måde at leve på.
-Det er utroligt og smukt. -Tak, fordi I kom.
Vores crew blev nysgerrige på en lille bod i skyggen af skyskraberne,
da de så dette simple skilt.
-Vi filmer. -Klokken ti.
Ja.
Midt på Fed Square i Melbourne faldt vi tilfældigvis over Australiens
første CO2-neutrale madbod, da vores crew var på jagt efter frokost.
Og Darin ville have sig en ny ven.
Vi filmede dernede, og nogen fra vores crew gik tilfældigvis forbi.
-Det dufter . -Ja, lækker libanesisk streetfood.
Ja. Hvorfor har du designet det sådan?
Jeg gik op i miljøet og bæredygtighed.
Stedet kører på solbatterier.
Vi har en generator, som kører på B100, der er biodiesel, så det er CO2-neutralt.
Heromme har vi et avanceret dobbelt regnvandsfiltersystem,
som filtrer vandet, vi bruger.
Jeg ser, at du angiver mængden af CO2.
-I stedet for kalorier, så… -Ja, det er også nyt.
Vi tog det skridtet videre.
Kunderne skal vide, at hvis de spiser her, så sparer de den mængde CO2-udledning.
Det er meget fint, men Darin har kun to ting i tankerne:
"Har I veganske retter, og hvordan smager de?"
Vi laver en za'atar med vegansk ost og grøntsager.
-Og der har vi den. -Sådan. Bum!
-Det går normalt ikke så hurtigt. -Det var hurtigt!
Middelhavskøkkenet byder på smagfulde og lækre veganske muligheder.
Dette er ikke en undtagelse.
Alt dette gør han uden at udlede CO2 i luften.
Det er opmuntrende at se sådan en forretning blomstre
med innovative og lækre måder at begrænse spild på.
Det er sgu lækkert.
Manner.
Lækkert!
-Godt, du kunne lide det. -Sådan! Fantastisk.
Australien repræsenterer så mange forskellige aspekter.
Her er så meget, som kan repræsentere mange forskellige ting i verden
fra miljøudfordringerne
fra urbefolkningens udfordringer, til alle de her ting, så…
-Ja. -Hvad var det?
-Det er nok vejbaneskiftindikatoren. -Selvfølgelig.
-Det er et automatisk ***-bip. -Ja.
Hvis den ikke kan lide, hvad vi siger, så gør den…
-Et realtidsbip. -Helt sikkert.
Hvad ****?
Årligt spildes der omkring 1,3 milliarder ton spiselig mad,
Det er nok til at brødføde tre milliarder mennesker.
Det gør det lokale nonprofitforetagende, Ozharvest, noget ved.
Et stødt æble ad gangen.
Hvordan går det?
-Rart at møde jer. Ronni. -I lige måde.
-Hej, Ronni. -Du har hørt om dyreredning.
Ozharvest redder mad.
Lad mig vise, hvad vi gør.
Her er frugt og grønt, som lige er samlet ind.
De findes i byer overalt i Australien,
men vi er i Sydney for at møde stifteren og se hvordan de gør.
Det giver vi til folk, som sulter, enten i aften eller i morgen.
Frugten her var frisk og perfekt,
men butikskunderne har sorteret dem fra, og de her lå stødte tilbage.
De kan ikke sælges i butikkerne og bliver derfor smidt ud.
Er der en plet på den her peberfrugt?
-Der er måske en lille plet. -Skal der ikke mere til?
-Der skal ikke mere til. -Det er alt sammen vidunderlig mad.
Vi er så kræsne.
Hvis vi var villige til at købe den der, ville den ikke gå til spilde.
Ronni og Ozharvest redder den fuldt ud spiselige og lækre mad.
De redder denne dyrebare vare
og brødføder dem, der har mest brug for det.
Tag med ud i en af bilerne.
Så kan I se, hvor store mængder, der indsamles.
Vores job er at bringe det ud, så det ikke går til spilde.
Det her er en af 65 kølevogne, der henter mad fra butikkerne.
Og chaufføren af madregningsbilen, Jack, er sød og lader os køre med ud,
så vi kan se normal indsamling.
Vi skal hen til en af de landsdækkende supermarkeder.
Woolworth's. Vi kalder det for "Wooly's".
Vi chauffører går ind og vurderer, om maden er til at spise.
Masser af mad forbliver på gården, fordi appelsinen ikke har den rette form.
På dagsbasis redder vi i snit 50 kg frugt og grønt fra hver butik.
-Det er sund fornuft. -Enig.
Bortkasseret mad bør da gå til dem, der gerne vil have den.
-Ja. -Og som har brug for den.
Vi er ankommet til en fødevarekæde, som donerer usælgelig mad,
før det er for sent.
Bestyreren, Simon, repræsenterer en af tusindvis af butikker,
der deltager i dette program.
-Hvordan ser donationen ud? -Der er gode ting. Lad mig hente det.
Lad os se på det.
-Wow. -Ok.
-Jeg har lidt mere i køleskabet. -Fedt.
Alt dette er dagens donation, som Darin nu kan bruge til at træne med.
-Det er kun til mig. -Ja, det er til dig.
Der er normalt mere frugt og grønt samt letfordærvelig mad.
Æblet er bare lidt stødt.
Ja, nogle bananer med pletter.
-Den slags. -Pletter? Det er nu, de er gode.
-Hvordan laster vi? -Åbn døren.
-Nu skal du arbejde, Zac. -Ja.
-Skal jeg hoppe derom? -Ja. Kast det ind.
Sådan. Jeg skubber det hen til dig.
Man når sine mål med teamwork.
-Det er lidt som Tetris. -Se der. Fantastisk.
Se al den grønkål.
Manner.
Godt gået, Tetris-mester. -Du tager mit job.
-Det nemmeste spil Tetris nogensinde. -Du har bevist dit værd.
-Det var sjovt. Fedt. -Sådan.
-Godt. -Tak skal du have.
Det var virkelig godt. Godt arbejde.
-Fremragende. -Ja.
-Vi ses senere. -Ja. Lad os køre.
Al maden ender i dette køkken, hvor den hurtigt bliver tilberedt.
Det her er Trav.
En fuldtids chefkok og hans hold er dedikeret til at lave kvalitetsretter
af den mad, der bliver reddet.
Det her system fungerer så godt, at man må spørge sig selv:
Hvorfor fungerer det her ikke i USA?
Der er nogle skønne programmer i USA. Bon Jovi har et skønt program.
Hvis du kender ham, så sæt os lige i forbindelse med ham.
-Bon Jovi… -Jeg ringer til ham.
Hej, Google, kan du ringe til Jon Bon Jovi?
Beklager, personen findes ikke i dine kontakter.
Han har nok hemmeligt nummer.
Der er også husholdningsprogrammer, hvor unge lærer ting
som madlavning og madopbevaring.
Retterne bliver derefter delt ud.
Til dato har Ozharvest leveret næsten 29,5 millioner måltider til trængende.
Men denne nonprofitorganisation har brug for donationer
i form af folks mad, penge og tid.
Det ser fantastisk ud, kok.
Tænk, at al den mad ville ende i en skraldespand.
Problemet er ikke, at der er mangel på mad her på Jorden.
Der er problemer med distribueringen.
I er fantastisk tak. Det var meget oplysende. Det var sejt.
Oplysende, sjovt og velsmagende.
Godt gået, Ozharvest.
Affald påvirker jorden, luften og vandet.
Det anslås, at omkring 14,5 millioner ton plastik ender i havene hvert eneste år.
Skrald og giftstoffer i havene reducerer iltniveauet og ødelægger habitater.
Følgevirkningerne er dødbringende for alle som lever der.
Vi tager herud. Der er en stor trisse.
-Vi tager den op langs kysten. -Ja.
Vi har lejet en båd for at tage på sightseeingtur.
Vi vil se nærmere på det det smukke i havet, som vi skal passe på.
Venner, vi nærmer os delfinernes afslapningsområde.
Lad os gøre os klar.
Lad mig påpege, at vi er i en jetbåd.
Der er ikke en skrue, som kan gøre skade på noget i havet.
-Se lige der, Zac. -Wow.
Manner.
Det er vilde delfiner, som aldrig bliver fodret.
Det er godt. De skal helst forblive vilde.
Ja. Det er rigtig godt.
Hvordan sikrer man sig, at de ikke bider?
-Forhold dig roligt i vandet. -Vær afslappet.
-Ja. Afslappet. -Ok. Fedt.
-De er bidske, ik'? -Se dem engang.
Wow.
Godt, lad os gøre det.
Er der hajer herude?
-Nævn det ikke. -Nogle gange.
Vi har faktisk en god test. Hvor er vores øse? Hajtest.
Det er den mest gennemprøvede metode.
Brug en øse til at tage noget vand med.
-Drej din finger i vandet. -Jep.
Man bruger normalt lillefingeren. Smag.
Hvis det smager salt, så er der hajer.
Den forstod jeg godt.
Jeg håber ikke, at der er hajer i dag.
Virkelig ikke.
Vær rolige. Lad være med at plaske.
-Vi glider ned. -Vær så meget som en delfin som muligt.
-Skal vi glide ned? -Jep.
Man fornemmer noget fundamentalt, når man går i et med vandet.
Jeg mærker det, når jeg surfer
og især nu, hvor jeg svømmer med disse smukke skabninger.
Jeg forstår, at det også er deres hjem.
De er lige der!
De kommer så tæt på!
Tak for svømmeturen. Jeg vil gøre mit for at holde det rent.
Lige udenfor Sydney er der en butik og et postordrelager, Flora & Fauna.
Deres simple forretningsmodel er at bruge deres kræfter i en god sags tjeneste.
Grundlæggeren vil lære os,
hvordan hun tjener penge på at gøre noget godt.
Men først vil Darin og jeg bruge Kraften til at åbne døren.
-Sådan. -Åh gud, jeg håber ikke, hun så det.
-Hej. -Hej. Rart at møde jer.
-Hej. Darin. -Julie.
-Hej. Zac. -Hyggeligt.
-Hvordan går det? -Velkommen. Godt.
Vi har hørt gode ting om dit bæredygtige foretagende.
Tak. Vi prøver at gøre verden bedre på vores egen lille måde.
Vi er en platform for mening. Det er sådan, jeg ser det.
Vi sælger virkelig gode produkter. Alt er vegansk og humant.
-Vegansk og humant. -Ja, ingen dyreforsøg.
Og ingen animalske ingredienser.
Ja, sådan var det lige fra start af.
Og bare det alene kræver en masse arbejde.
-Meget research. Meget skal undersøges. -Ja.
Jeg er overbevist om, at man kan have en rentabel virksomhed,
som gør et godt formål.
De er ikke modsætninger. De kan og bør hænge sammen.
Jeg vil meget gerne se, hvad du gør og hvordan.
-Ja. -Hvad er dine yndlingsprodukter?
Så skal I være her længe.
-Fedt. -Har I nogensinde brugt en shampoostang?
Ja.
Det her er et godt mærke fra New Zealand.
De laver alt i stænger, og indpakningen er komposterbar.
Shampoo og balsam består alligevel mest af alt af vand.
-Vi transporterer vand. -Duft.
De er virkelig gode. Dette er et rengøringsmiddel i koncentreret form.
Man får det sådan her. Man putter en bid af den i en skål,
og så hælder man kogende vand på. Ren magi.
-Dem kan jeg genkende. Kondomer. -Halløjsa.
Jeg kan genkende æsken.
-Johnny's. -Ja.
-De er veganske. Man skulle ikke tro… -Jeg vidste ikke, at det var… Glem det.
-Jeg graver bare hullet dybere. -Ja.
Lad os komme videre. Produkterne reducerer mængden af affald,
det er til dels bedre for miljøet,
og der er garanti for ordentlige løn- og arbejdsforhold.
Her er vores genbrug.
Vores kunder får at vide,
at de kan sende os de brugte flasker, så vi kan genbruge dem.
Og vi tilskynder dem til det.
De får et tilgodebevis på 10 dollars for hver æske, de sender retur.
-Sådan. -Det er så fedt.
Det skal der til. Og generelt skal emballagen forbedres,
og beholdere skal genopfyldes.
Den slags ting burde der gøres mere af.
Vi mennesker er kloge nok til at finde på en løsning.
Alle forstår genbrug.
Vi smider genstanden i den rigtige spand, og så har vi gjort vores del.
En stor maskine vil så lave genstanden om til et helt nyt produkt.
Hurra! Genbrug!
Søde skat, det var en sød lille historie, men så simpelt er det desværre ikke.
Hvad mener du?
Det er ret ligetil for glas, aluminium, papir og pap.
Men plastik er lidt mere kompliceret.
De fleste byer kan kun genbruge plastik med tallene et og to.
Men der skal særlige faciliteter til for at genbruge tallene tre til syv.
Hvis du smider dem i genbrugsspanden,
bliver de brændt eller kørt på lossepladsen.
Plastikfilm, fleksibel emballage, plastikposer, de tynde genstande som mig
bliver normalt frasorteret, fordi vi sætter os fast i maskinen.
Hvad kan vi gøre?
Det kræver en lille indsats fra din side, men det gør en stor forskel.
Man kan aflevere plastikfilm i mange butikker.
Nature Valley har opfundet den første genbrugsstation for bar-indpakningspapir.
Spandene køres til særlige faciliteter, som kan håndtere tynd plast
som poser, bobleplast og indpakningspapir som mig.
På den måde kan vi blive genbrugt
og blive lavet om til nye ting, som folk kan bruge.
-Det er fremragende. -Det er det da.
-Hvor blev hun af? -Bare rolig. Jeg vender tilbage!
Vores fantastiske hold her pakker bestillinger.
Vores emballage er altid plastfri.
-Sådan. -Ja.
Vi har sparet omkring 30 ton indpakning.
Tredive ton!
Det svarer til fem fuldvoksne elefanter.
Eller en gennemsnitlig brandbil.
Det svarer til godt 8.600 høns eller næsten 600.000 hamstre.
I er med. De sparer meget affald.
…som glas eller lignende. Det pakkes ind.
-Det har jeg set før. -Ja.
Der følger håndskrevne bevingede ord med hver forsendelse.
Vi har skrevet over en halv million.
-Vildt. -Massevis.
Vi har igangsat et projekt,
hvor vi hjælper andre butikker med at forbedre emballagen.
Vores leverandører står på vores hjemmeside. Vi siger:
"Brug dem her."
-Sejt. Gør de så det? -Ja.
Vi har også sagt til de mærker, vi fører: "Det vil vi have, at I gør.
Lad være med at sende plastik."
Vi udvælger vores produkter med stor omhu.
Vi spørger: "Hvordan emballerer I?"
Fedt.
Vi spørger altid: "Kan vi gøre det bedre?"
-Vil I pakke og skrive beskeder? -Meget gerne.
-Ja. -Så lad os gøre det.
Her er et par kasser.
Zac er allerede i gang. Sådan.
Hvad skal man? Man skal folde dem.
Fold dem. Flet dem sammen.
-Du kan godt. -Ja. Fremragende.
Nu er jeg med!
Jeg kan nemlig godt folde en kasse!
-Jeg er håbløs. -Sådan.
Nu har jeg den. Man skal bare… Hold nu bare kæft, Darin.
Han har den næsten.
-Er det rigtigt? -Nej.
Er det ikke? Åh, den skal herind.
Nu fandt jeg ud af det!
Der er meget pres på.
Min besked vil lyde: "Jeg beklager, at kassen er vind og skæv."
-Hey! -Hey!
Tak. Tre timer senere.
Hvis du trykker på fodpedalen…
-Ja, sådan. -Så put lidt af det i kassen.
Perfekt. Glimrende.
Så kan du skrive en besked.
DU HAR ÅBNET PANDORAS KÆRLIGHEDSÆSKE ZAC EFRON
-Jeg kan ikke læse det. -Sødt.
Strålende. Sådan. Luk dem i.
-Det gør vi. -Og så sender vi dem afsted.
Dette er vores butik.
-I har alt herinde. -Ja.
Vi har omkring 1.000 produkter her, men vi kan hente alt fra lageret.
Jeg vil have det hele.
Vi har skønhedsprodukter, og vi har lige lanceret kæledyrsprodukter.
Hunde kan godt spise plantebaserede godbidder.
Jeg vil bare fylde kurven.
-Ok. -Ja, det vil jeg også.
Se der. Hindbær, mørk chokolade.
De er lavet af Brian, en 80-årig pottemager i Queensland.
Han laver disse keramikkopper.
Det er shampoostangen. Den er også god.
Ja, det er et godt valg.
Fik I alt med?
Tak for rundvisningen. Det var fascinerende.
-Med glæde. -Folk bliver eddervilde.
I er altid velkomne. Især til at folde kasser.
-Helt sikkert. -Hun er alt for venlig.
Hvad kunne du bedst lide ved Flora & Fauna?
Jeg ser frem til at de bliver store. Det giver fuldstændig mening.
Sådan burde det være. Tænk, at det er nyskabende.
Det burde være en normal måde at drive forretning på.
Man indser, at man kan træffe andre valg her i livet.
Det lyder sundt, rent og behageligt.
Når som helst, hele tiden.
I en forstad til Sydney er en lille butik
med et farverigt skilt, hvor ord er overflødige.
Sejt skilt.
-Det må være slagteren. -Ja.
Det her er Fish Butchery, hvor man får det, der er på skiltet.
-Hej, kok. -Hej med jer.
Kokken Josh Nilands mål er at tage de kasserede dele af fiskene
og bruge dem på de mest kreative og spildreducerende måder.
Det er sådan vi viser fiskene frem. Det viser, at vi er en ny type fiskebutik.
Vi viser alt frem, så når kunden kommer ind,
så ligger der ikke bare fisk stablet op.
Vi viser folk, at her er det bedste af det bedste.
Når du kommer for at købe fisk,
så kan vi hente hele produktet ude i kølerummet,
og så skærer vi den, som du ønsker det.
-Se alt det her. -Fedt.
At kigge nærmere på fiskeslagteriet går imod Darins værdier som veganer.
Men han er gået med til at udstå ubehaget,
så han kan lære at forstå, hvad de gør, og hvordan de reducerer spild.
Dette er ikke dit primære køkken.
Kokkens prisvindende fiskerestaurant, Saint Peter, ligger få meter derfra.
Vi var nået til et punkt, hvor folk sagde:
"Jeg vil spise øjnene, leveren og jeg vil smage jeres tørfisk."
De sekundære dele af fisken blev mere eftertragtede end fileterne.
Min kone, Julie, og jeg besluttede os for at åbne butikken,
som dækker kulturer fra hele verden fra Mellemøsten til Asien,
hvor man bruger hele fisken eller hele dyret,
fordi de er tvunget til at spise hele dyret.
Hvor meget fisk går normalt til spilde…
-Cirka 50%. -Halvdelen.
-Virkelig. -Hos runde fisk.
Det er en skræmmende statistik.
Hvis cirka 50% af fiskene, som vi overfisker, bliver kasseret…
Ja.
…og vi ikke engang udnytter dem, så er det et forfærdeligt system.
Og derfor designede Julie og jeg slagteriet sådan,
at man træder ind ad døren og får serveret en fisk med hovedet på.
Den er friskfanget.
Når man sælger, handler man med varer.
Som slagter tilfører man værdi, og så sælger man kødet.
Det gør vi, og derfor hedder vi Fish Butchery.
-Skal jeg hente fiskene? -Ja, gerne!
Utroligt.
Det her er en antarktisk sortfisk.
-Wow, se den fyr. -Fanget i Sydney i går eftermiddag.
Jeg skal have det maksimale ud af den her.
Når vi renser fisken, bruger vi kun spidsen.
Hvis man bruger hele kniven, går det stærkt,
men man ødelægger alt det, man potentielt kunne bruge.
Det her er hjertet af en vragfisk.
Se lige der.
Det er virkelig lille.
Og her har vi gællerne.
Når vi tager det ud i ét stykke, har vi mulighed for at sortere det,
så vi kan udnytte det fuldt ud.
Jeg har lavet mad, siden jeg var 15 år.
Efter at have arbejdet i en række fiskerestauranter
lagde jeg mærke til, hvor meget fisk, der blev smidt ud. Så jeg tænkte:
"Det har da en værdi."
Det er ikke kun mangel på respekt, når man ikke bruger hele fisken
og bare er ligeglad og smider den ud, men det koster også på bundlinjen.
Her har vi leveren.
Det er lækkert at pandestege den og putte den på toast med persille.
Det smager himmelsk. Det er bedre end foie gras, andelever.
Det smager fantastisk.
Dette er maven. Vi renser den grundigt
og lægger den i lage natten over, og så damper vi den.
Vi skærer dem i ringe, panerer dem og frituresteger dem.
Det her er øjet hos en gulfinnet tun.
Vi tager øjnene ud af tunen, og så blender vi øjnene.
Det svarer nok til fire-fem øjne.
Vi blender dem og blander tapioka i, ligesom med en rejechip.
-Til restauranten? Må jeg smage? -Ja.
Fiskeøjne.
Wow!
-Du godeste. -En øjechip.
Smukt.
-Det var vores første lidt vilde ret. -Manner, forfriskende.
Hvor stor en procentdel af denne fisk er gået til spilde eller smidt ud?
Hvad den her fisk angår, vil jeg sige 12%.
Det er en spildreduktion på næsten 80%. Selv Darin bifalder det.
Fantastisk set fra det perspektiv.
Det skal siges, at fiskeindustrien, som den ser ud i dag,
er helt uholdbar og skader planeten.
Det er godt, at mere af fisken bruges,
men vi kommer ikke udenom, at der overfiskes.
Det her er en gulfinnet tun.
Den her kan vi sælge stykker af.
Vi kan skære et stykke af og bruge benene til en sauce,
og vi skærer traditionelle tunbøffer, som alle forstår.
Den her kommer fra halen, så den er fuld af sener.
De senede stykker hakker vi, og her har vi vores cheeseburger.
-Den er til dig. -Virkelig?
Det der er en dobbelt gulfinnet tuncheeseburger
med sværdfiskebacon…
-Den dufter helt vildt. -…syltede agurker og sennep.
Du godeste.
Den ligger i top tre af de bedste burgere, jeg har smagt.
Det er vildt, at noget så velsmagende er lavet af noget, der normalt kasseres.
-Tænk, at det er fisk. -Der er den reklame, vi har brug for.
Ja.
-Den er fed og lækker. -Ja.
Og vi har brugt dele af fisken, som normalt kasseres.
Selvom alle dele af en fisk er nedbrydelige,
så ville det hjælpe på overfiskeriet, hvis alle udnyttede fisken helt.
Smag den her. Skær den i bidder.
Ja, skær den i bidder.
Jeg har aldrig smagt en bedre burger. Det er bedre end kød.
Ved at maksimere udnyttelsen af fisken, maksimerer de deres indtjening.
Det er igen bevist, at det er rentabelt at have en økologisk moral.
Jeg har tydeligvis ikke gjort indtryk på jer med den plantebaserede verden.
De her fyre æder løs, som om de aldrig har fået mad før.
De har aldrig været gladere.
Beklager, Darin. Ingen vil konvertere.
-Det er tydeligvis… -Mike kan ikke engang løfte blikket.
Han kigger kun lige op.
Vil du vide, hvad en producent laver? Der har du det.
-God syltet agurk. -Den er også lækker. Godt gået.
Vi kan alle gøre noget. Vi kan reducere vores forbrug af plastik,
starte en kompostbunke eller skifte til en hybridbil eller en elbil.
Selv det mindste tiltag tæller.
Crewet er vores familie.
Hvis crewet kan se det…
Og fornemme det.
…og fornemme et behov for forandring,
så betyder det alt.
Sådan er det med forandringer. De starter i det små.
De kræver en indsats. Men så hænger de ved.
Og de udvider sig.
Og pludselig virker de tidligere metoder gammeldags.
Man glemmer næsten, hvordan det var,
fordi de nye metoder har været en klar forbedring.
Kan vi skabe forandringer, der sikrer en bedre fremtid?
Eller vil vi fortsætte med at tro, at Jorden har uanede ressourcer,
og fylde den med skrald?
Det vil være et spild, hvis vi gør det.
Down to Earth anerkender de traditionelle ejere af Australien.
Tekster af: Philip Olsen