NETFLIX-SARJA
Näet unta.
Kuvittele,
että tämä on kotisi.
Heräät aamuisin ja hoidat viljelyksiäsi.
Yli 250 erilaista kasvia,
sientä, kalaa, hyönteistä ja muuta -
elää täysin symbioottisessa suhteessa.
Ne luovat itsenäisen biosfäärin sinulle ja kämppiksillesi.
Ja kuvittele, että sinulla on kana. Miksei? Tämähän on unta.
Onko talossasi aurinkopaneelit?
Tietenkin. Kuinkas muuten.
Mutta tässä kodissa mikään ei mene hukkaan.
Jätteesikin muutetaan energiaksi.
Se on katkeamaton sykli.
Ja kämppiksesi ovat maan parhaita kokkeja.
He valmistavat gourmet-aterioita tuoreista aineksista,
jotka tulevat suoraan kodistasi ja kattopuutarhastasi.
Itse asiassa tässä unessa -
ruokaa on niin paljon, että pyörität kotonasi pientä ravintolaa.
Vain parille asiakkaalle. Eikä mikään mene ikinä hukkaan.
Voitko kuvitella maailman ilman jätettä?
No niin, uni on ohi. Herätys.
Jätettä. Rajattomasti erilaista roskaa, jota tuotamme lisää päivittäin.
Tuhlaamme kaikkea rahasta aikaan.
Mutta tällä kertaa tutkimme luonnonvarojen tuhlaamista -
sekä tuottamaamme yhdyskuntajätettä.
Tai yleiskielellä, roskaa.
Roskien on mentävä johonkin.
Kaatopaikkojen täyttyessä keskivertoamerikkalainen tuottaa -
reilut kaksi kiloa roskaa joka päivä.
Miksi? Mitä sille voi tehdä?
Tiedämme perusteet.
Vähennä, uusiokäytä ja kierrätä.
Mutta toteutuuko se? Missä voimme parantaa?
Keskustelumme kirjailijan, historioitsijan ja farmarin,
Bruce Pascoen kanssa kääntyi jätteisiin.
Hän kertoi työskentelystä -
nuorten maatalousopiskelijoiden kanssa Australian farmillaan.
Se on hassua. Pidän itseäni luonnonsuojelijana.
Nuoret suhtautuvat kiihkeästi muoviin -
ja kierrätykseen.
Luulin olevani hyvä, mutta minua nuhdellaan päivittäin.
"Mikä tuo on?"
Se on hienoa.
Sukupolviemme välillä on vissi ero.
Heidän sukupolvensa on parempi. -Kiehtovaa.
Maailmasta tulee parempi, jos annamme nuorten näyttää tietä.
Jo tuo luo valtavasti toivoa. Ja tämä sonta pitää vaihtaa.
Asioiden muuttaminen on bisnesmahdollisuus.
Meillä oli Melbournessa 20 vuotta sitten maailman parasta vettä.
Sitten aloimme juoda vettä muovipulloista.
Nyt palavereissa on lavatolkulla muoviin käärittyjä -
muovivesipulloja.
Vaikka saimme sitä ennen hanasta.
Tuotto ei aina kulje käsi kädessä ympäristökäytäntöjen kanssa.
Mutta monet yhtiöt menestyvät vaihtamalla vanhoista tavoista -
kestävämpiin menetelmiin.
Mekin yritimme pienentää jalanjälkeämme tällä kaudella.
Vähensimme kertakäyttömuovia ja muuta jätettä mahdollisimman paljon.
Tyypillisenä kesäpäivänä tällainen tiimi voi kuluttaa 50–70 vesipulloa.
On kamalaa, jos ne ovat kertakäyttöisiä.
AV-merkki.
Hankimme tilalle uudelleenkäytettävät pullot suodattimilla.
Jokainen sai omansa, joten kertakäyttömuovia ei enää tarvita.
Hyvä me!
Jos muutos alkaa kotoa, tässä on siitä upea esimerkki.
Rakentaja ja taiteilija Joost Bakker suunnitteli itsenäisen jätteettömän kodin.
Se on elävä taideinstallaatio Melbournessa.
Terve. -Miten menee?
Olen Zac. -Kiva tavata.
Moikka. -Miten menee?
Mitä kuuluu? En malta odottaa.
Pieni varoituksen sananen.
Tämä paikka ylikuormittaa aistit, hyvällä tavalla.
Sisään astuessa näkee ensimmäisenä sienet.
Komeron, jossa kasvaa valtavasti erilaisia syötäviä sieniä.
Sienihommia. -Älytöntä.
Ne kasvavat hullun nopeasti. Tästä tulee tällainen kahdessa päivässä.
Oikeasti? -Kaksi päivää?
Niin.
Mieletön esillepano. -Ystäväni löysi tämän patikoidessaan.
Se on syntyperäinen sieni, kuuluisa siiliorakas.
Neurologinen. -Kaunis.
Käytämme sitä paljon ruokana. Ne menestyvät kahvinporoissa.
Pumppaamme höyryä suihkusta.
Keräämme myös vedenlämmittimen kondensaatioveden.
Teet mikroilmaston, joka hyödyttää…
Tiedät, että minulla on pakkomielle ilmasta.
Haluan, että sisäilma on kuin metsäkävelyllä.
Kasveja on 250 eri lajia.
Rakennuksen sisäosat voisi luokitella luomuksi.
Ei liimaa, ei myrkkyjä. Kaikki on luonnollista.
Ja kun sanon "jätteetön", Joost ajatteli kaikkea.
Tuo tuolla takana on siisti.
Se iso musta on biokattila.
Hieno. -Biokattila.
Tuotamme kilon orgaanista jätettä päivässä.
Kilo vastaa yhtä metaanituntia.
Tuhlaamme tällä hetkellä 7–8 miljardia tuntia -
potentiaalista energiaa joka ikinen päivä.
Orgaaninen jäte ei mene roskikseen.
Aivan.
Päätin ajatella uusiksi ja ravita sillä kasveja.
Jättisäkki kerää siis ihmisjätökset sekä jätehuollon.
Siitä syntyy päivittäin lähes neljä tuntia luonnonkaasua -
ruoanlaittoon ja veden lämmittämiseen. Mitä siihen sanotte?
Hei. Kaloja.
Ja tässä on kalatankki.
Ne ovat kultaisia barramundeja. -Onpa kaunis.
Upea kala. -Mahtavaa.
Yrityksellä on pakkomielle maailman mikrosysteemeistä.
Isojen kalankasvattamojen sijaan on parempi olla miljoona pientä.
Kalojen tuottamat ravintoaineet ravitsevat kasvejamme.
Se on suljettu silmukka.
Kalat ja kasvit ovat osa aquaponics-järjestelmää.
Kalojen jätteet pumpataan kasveille tasaisena vesivanana.
Tämä ei ole pelkkä talo.
Suojan lisäksi rakennelma on suunniteltu kasvattamaan ruokaa.
Se on täysin kestävä,
nollapäästöinen, jätteetön, asuttava taideteos.
Ja se toimii aurinkoenergialla.
Tämä on maailman suurinta jätettä, puristettua olkea.
Ei liimaa, ei kemikaaleja. -Aivan.
Ei synteettisiä materiaaleja. -Vain olkea?
Lämpöä ja painetta. -Jep. 60 tonnin paine 60 asteessa.
Se saa kosteuden höyrystymään ja lukitsee paneelin yhteen.
Eikä sitä voi polttaa. Se ei pala.
Ja kaikki on sinetöity luonnonkalkilla.
Rakennus- ja purkujätteet voivat olla jopa 30 % kaatopaikkajätteestä.
Joost käyttää kierrätettäviä tai kompostoitavia rakennusmateriaaleja.
Näettekö tuon? Se on magnesiumlevy, jota roomalaiset käyttivät.
Magnesiumoksidia. -Niin.
Tämä on huippua. Eikö se ole tulenkestäväkin?
Luonnostaan tulenkestävä ja homeen kestävä.
Talon käyttöiän lopussa se murskataan samaksi tuotteeksi.
Se on suljettu silmukka. Pidän tätä luomuravintolana.
Jos materiaali ei täytä puutuotteiden luomusertifikaattia,
jätän väliin.
Aivan. -Ja se on kaunista puuta.
Pidän kaikesta, ja olemme vasta autotallissa.
Tämä on siis Joostille kuin luomuravintola.
Ja katolta löytyy täysin luomutila.
Jos saamme kotimme -
ja elinympäristömme tuottamaan, farmareiden taakka helpottuu.
He voivat uudistaa viljelyksiään. Emme tarvitse lisää maata.
On vain kulutettava viisaammin.
Vietimme 4–5 miljoonaa vuotta ruokajärjestelmässämme.
Viimeiset sata vuotta olemme erkaantuneet siitä.
Niin. -Ja kaipaamme takaisin.
Täällä kasvatettu ruoka valmistetaan keittiössä -
palkittujen keittiömestareiden, Jon ja Mattin, toimesta.
Keittiöhenkilökuntaa on yksi, Lou.
Kokit Jo ja Matt asuvat talossa kokaten tuoretta ja terveellistä ruokaa -
parille asiakkaalle illassa intiimissä kotiravintolassa.
Mikä parasta, he eivät tavoittele voittoa.
Tarkoituksena on esitellä, miten herkullista jätteetön ruoka onkaan.
Haluamme innostaa ihmisiä kaupunkiruoasta.
Näyttää, miten paljon ruokaa voi kasvattaa kotona.
Se on projektin ydin.
Onko tämä sadevettä? -Suodatettua sadevettä.
Kas niin. Sirkkakulhot.
Siinä on falafelia kattopuutarhan kikherneistä.
Yrttejä, vihanneksia, mausteita. Siinä on 10 % sirkkaa.
Se on täynnä proteiinia.
Fermentoitua chiliä ja koji-kastiketta.
Minulla ei ole sirkkaa?
Ei. -Hyvä.
Maistuu sirkalta? -Kanalta.
Hei, Maggie. -Sori, ei maistu sinulta.
Moikka. -Vaan paremmalta.
Onpa hyvää. -Maistuuko? Hienoa.
Sirkoissa on myös kaikki aminohapot.
Ne elävät sillä, mitä emme voi käyttää.
Jos kesäkurpitsa on ylikypsä tai kasvaa nopeasti…
Se melkein paskoi vihanneksiin.
Voi Maggie.
Nekin ovat hyviä.
Joku yritti tehdä sirkkaproteiinijauhetta.
Herkullista. -On sirkkabaarejakin.
Tämä on idätettyä vihreää risottoa.
Aina kun tulemme Mattin kanssa Joostin luo asumaan,
hän tekee risottoa. Käytämme cashew'ta, kesäkurpitsaa, purjopyrettä.
Lisäksi siinä on idätettyä viljaa ja kurpitsansiemenöljyä.
Ihanaa.
Olen innoissani. En tiennyt, että saamme ruokaa.
Niin hyvää.
Jokainen suupala on täynnä elämää.
Se on simppeliä. Emme tee mitään uutta. Näin on tehty vuosisatoja.
Sovellamme sitä vain moderniin tilaan.
Jos voimme inspiroida ihmisiä omaksumaan jotain elämäänsä,
se on voitto. Siitä alkaa lumipalloefekti.
Joku alkaa kompostoida ja harkita ostoksiaan.
Ennen kuin huomaakaan elää kestävää elämää.
Ja se elämä on ennen kaikkea herkullisempaa.
Joost on tehnyt uroteon. Se on esimerkki jätteen vähentämisestä,
kierrätyksestä ja uusiokäytöstä.
Vaikkei tämä elämäntapa sovikaan kaikille,
voimme valita muutamia elementtejä kestävämpään elämään joka kodissa.
Olen äimänä. Hauskaa ja jännittävää olla täällä.
Kiitos ihanasta ruoasta ja kutsusta kotiinne.
Näimme, miten taianomaisesti, yksinkertaisesti ja kauniisti elätte.
Todella hienoa. -Kiitos, kun tulitte.
Pieni koju pilvenpiirtäjien katveessa kiinnitti tiimimme huomion kyltillään.
PÄÄSTÖTÖNTÄ KATURUOKAA
Törmäsimme sattumalta keskellä Melbournen Fed-aukiota -
Australian ensimmäiseen hiilineutraaliin ruokakojuun -
tiimin metsästäessä lounasta.
Ja Darin meni innolla esittäytymään.
Kuvaamme tuolla.
Osa porukasta sattui kävelemään ohi.
Mieletön tuoksu. -Ihanaa libanonilaista katuruokaa.
Niin. Miksi suunnittelit sen näin?
Suhtaudun intohimolla ympäristöön ja kestävyyteen.
Koju toimii aurinkoakulla.
Generaattorimme käy B100:lla, eli biodieselillä. Se on hiilineutraali.
Perällä on edistyksellinen kaksoissuodatinsadevesijärjestelmä,
joka suodattaa käyttövetemme.
Huomasin, että ilmoitatte hiilidioksidipäästöt.
Kalorien sijaan. -Sekin on uutta.
Menimme askeleen pidemmälle. Kerromme asiakkaille,
paljonko he säästävät hiilidioksidipäästöjä täällä syömällä.
Oikein mukavaa.
Mutta Darinia mietityttävät vegaanivaihtoehdot ja niiden maku.
Teemme sinulle za'atar-vegaanijuustoa ja vihanneksia.
Kas niin. -Oho.
Emme ole yleensä noin nopeita. -Se tuli pikana.
Välimeren ruoka tarjoaa maukkaita vegaanivaihtoehtoja.
Niin on nytkin. Eikä ilmaan vapaudu hiiltä.
On rohkaisevaa nähdä, että yritykset menestyvät -
keksimällä herkullisia tapoja vähentää jätettä.
Helkkarin hyvää.
Kamu.
Mieletöntä.
Kiva, että tykkäät. -Hyvää työtä.
Australia edustaa monia eri aspekteja.
Täällä on niin paljon kaikenlaista, mikä edustaa eri asioita maailmassa.
On ympäristöhaasteet, alkuperäiskansojen haasteet, ynnä muu.
Niin. -Mikä se oli?
Varmaan kaistailmaisin. -Aivan.
Se sensuroi automaattisesti.
Kun se ei tykkää siitä, mitä sanomme, se piippaa livenä.
Joo.
Mitä *****?
Noin 1,3 miljardia tonnia syötävää ruokaa menee globaalisti hukkaan joka vuosi.
Sillä ruokkisi kolme miljardia ihmistä.
Paikallinen Ozharvest-järjestö auttaa yksi kolhiintunut omena kerrallaan.
Mitä kuuluu?
Ihana tavata. Olen Ronni.
TOIMITUSJOHTAJA JA PERUSTAJA
Olette kuulleet eläinsuojista. Ozharvest on eräänlainen ruokasuoja.
Esimerkkinä siitä, mitä teemme, nämä tuotteet haettiin juuri.
Järjestö toimii ympäri Australiaa.
Tapaamme perustajan Sydneyssä ja tutustumme toimintaan.
Näillä ruokitaan nälkäisiä tänä iltana tai huomenna.
Hedelmät olivat kerran tuoreita ja täydellisiä.
Mutta asiakkaiden pyöriteltyä niitä kaupassa -
tuotteet kolhiintuivat myyntikelvottomiksi.
Kauppiaan on pakko heittää ne pois.
Mikä tämä on? Kolhittu paprika?
Siinä on pikku piste. -Muuta ei tarvita.
Siinä kaikki. -Tämä on ihanaa ruokaa.
Olemme niin nirsoja.
Jos kelpuuttaisimme sen, se ei menisi hukkaan.
Silloin Ronni ja Ozharvest pelastavat täysin syötävän ja herkullisen ruoan.
Arvotavara ei mene hukkaan ja päätyy sitä eniten tarvitseville.
Teidän pitäisi mennä kyytiin. Niin ymmärrätte -
ja näette kerätyn määrän.
Sitten toimitamme ne eteenpäin, ettei ruoka mene hukkaan.
Tämä on yksi 65 kylmäautosta, joilla haetaan ruokaa kauppiailta.
Ozharvestin ruokakuski Jack esittelee meille tavallista työpäiväänsä.
Menemme yhteen kansallisista supermarketeistamme,
Woolworth'siin, eli lyhyesti Woolyyn.
Kuljettajat arvioivat, onko ruoka syötävää.
Paljon ruokaa jää farmeille, koska appelsiinit eivät ole oikeanlaisia.
Pelastamme joka päivä -
noin 50 kiloa hedelmiä ja vihanneksia kustakin kaupasta.
Se on maalaisjärkeä. -Täysin.
Miksei antaisi hävikkiruokaa haluaville.
Niin. -Ja tarvitseville.
Saavuimme läheiseen ruokakauppaketjuun, joka lahjoittaa pilaantuvan ruokansa.
Johtaja Simon edustaa yhtä tuhansista ruokakauppiaista,
jotka osallistuvat ohjelmaan.
Miltä näyttää tänään? -Hyvä kamaa. Käyn hakemassa.
Mennään. -Katsotaanpa.
Oho.
Jääkaapissa on lisää. -Hienoa.
Tässä ovat päivän lahjoitukset,
joista tulee Darinin päivän voimatreeni.
Tämä on siis minun. -Nimenomaan.
Siinä se. Yleensä hedelmiä ja vihanneksia on enemmän, pilaantuvia.
Omenassa on pieni kolhu.
Ja täplikkäitä banaaneja.
Tällaista. -Nämähän ovat parhaimmillaan.
Miten lastataan? -Ovi auki.
Tämä on sinun heiniäsi, Zac. -Niin.
Menenkö perälle? -Joo. Heitä sisään.
Hyvä. Liu'utan sinulle.
Tiimityö on unelmatyötä.
Vähän tetristä. -Ihan uskomatonta.
Ihania lehtivihanneksia ja lehtikaalia.
Voi pojat.
Hyvää työtä, tetrismestari. -Varastat työni.
Helpoin tetris ikinä. -Todistit kykysi.
Se oli hauskaa. -Niin sitä pitää.
Selvän teki. -Kiitos paljon.
Kiitos. -Hyvää työtä.
Mahtavaa.
Nähdään. -Jep, mennään.
Ruoka päätyy keittiöön, jossa se valmistetaan nopeasti aterioiksi.
Tässä on Trav.
Täysipäiväinen kokki tiimeineen -
valmistaa laatuaterioita pelastetusta ruoasta.
Ozharvestin järjestelmä toimii niin hyvin, että herää kysymys…
Miksei tämä toimi Yhdysvalloissa?
On sielläkin hienoja ohjelmia, vaikkapa Bon Jovilla.
Jos tunnet hänet, kiva, yhdistä meidät.
Bon Jovi… -Voin yrittää.
Hei, Google. Soita Jon Bon Joville.
Valitettavasti nimeä ei löydy yhteistiedoista.
Varmaan salainen. -Selvä.
Ohjelma opettaa teineille ja nuorille aikuisille elämäntaitoja,
kuten kokkausta ja ruoan säilytystä. Sitten ateriat jaetaan.
Tähän mennessä Ozharvest on toimittanut liki 29,5 miljoonaa ateriaa tarvitseville.
Mutta järjestö ei pyörisi -
ilman yhteisön lahjoittamaa ruokaa, rahaa ja aikaa.
Näyttää upealta.
On vaikea uskoa, että tämä ruoka oli menossa roskiin.
Se todistaa jälleen,
ettei planeetallamme ole ruokapulaa vaan ruoanjakeluongelma.
Olette upeita. Kiitos. Tämä oli valaisevaa, ainakin minulle.
Valaisevaa, hauskaa ja maukasta.
Hyvää työtä, Ozharvest.
Jätteet vaikuttavat maahan, ilmaan ja veteen.
Arvioiden mukaan noin 14,5 tonnia muovia -
päätyy vuosittain valtameriin ympäri maailmaa.
Roskat ja muut myrkylliset aineet meressä -
laskevat happitasoja ja tuhoavat elinympäristöjä.
Vaikutukset voivat olla tappavia kaikille asukkaille.
Mennään tuonne, siellä on iso kela.
Mennään rannikkoa pitkin. -Niin.
Lähdimme kiertoajelulle charter-veneellä.
Saamme kokea läheltä meren kauneuden, joka on säilytettävä.
Tulemme nyt delfiinien rentoutumisalueelle.
Hoidetaan homma.
Veneessämme on suihkumoottori,
eivätkä potkurit voi vahingoittaa ympäröivää meren elämää.
Katsopa tuota, Zac.
Jestas.
Ne ovat villejä, eikä niitä ole syötetty.
Eikä onneksi syötetäkään. Ne saavat olla mahdollisimman villejä.
Mainiota.
Miten ne eivät purisi? Mikä kikka siinä on?
Pitää olla rauhallinen. -Rauhallinen?
Kyllä. -Selvä.
Nehän ovat hurjia?
Katso.
Jestas.
Eiköhän mennä.
Onko täällä haita?
Älä puhu siitä. -Toisinaan.
Meillä on hyvä testi. Missä kauha on?
Haitesti.
Tämä on todistetuin tapa.
Otetaan kauhaan vettä.
Hämmennetään sormella. -Jep.
Yleensä pikkurillillä.
Maistetaan.
Jos se on suolaista,
siellä on haita.
Ymmärrän.
Toivottavasti niitä ei näy tänään.
Pyydän.
Nopeasti ja hiljaa. Älkää roiskiko liikaa.
Liu'utaan veteen. -Esittäkää delfiiniä.
Liu'utaan veteen? -Jep.
Yhteydessä mereen on jotain alkukantaista.
Tunnen sen rannalla ja surffatessani.
Ja tänään uidessani näiden upeiden olentojen kanssa.
Tämä on niidenkin koti.
Ne ovat ihan vieressä!
Tosi lähellä!
Kiitos uintiseurasta. Yritän pitää meren puhtaana.
Sydneyn ulkopuolella on vähittäiskauppa -
ja postimyyntivarasto nimeltään Flora & Fauna.
Heidän ideansa on yksinkertainen. Yritys käyttää voimaansa hyvään.
Tapaamme perustajan -
ja opimme miten hyvää tekemällä voi tehdä hyvää bisnestä.
Ensin käytämme Darinin kanssa voimaa oven avaamiseen.
Hyvin vedetty.
Toivottavasti hän ei nähnyt.
Mitä kuuluu? -Mukava tavata.
Darin. -Olen Julie.
Olen Zac. -Hauska tavata.
Miten menee? -Tervetuloa. Hyvin.
Olemme kuulleet hyvää kestävästä työstänne.
Kiitos. Yritämme tehdä maailmasta paremman omalla tavallamme.
Olemme alusta, jota ohjaa tarkoitus.
Niin minä sen näen.
Myymme laatutuotteita. Vegaanista ja crueltyfreetä.
Molempia. -Ei eläinkokeita.
Eikä eläinperäisiä ainesosia.
Se oli lähtökohtamme.
Jo se vaatii paljon työtä.
Paljon tutkimusta, selvitystyötä. -Näin on.
Uskon, että bisnes voi olla kannattavaa -
ja tarkoituksellista.
Eivätkä ne ole erilliset.
Niiden kuuluu kulkea käsi kädessä.
Olisi kiva nähdä, mitä teette ja miten.
Ja mitkä ovat suosikkituotteenne.
Voi mennä tovi. -Niin.
Oletteko käyttäneet palashampoota?
Kyllä.
Tämä on hieno brändi. Se tulee Uudesta-Seelannista.
Kaikki on palamuodossa ja kompostoitavissa pakkauksissa.
Jos ostaa shampoon ja hoitoaineen, suurin osa on vettä.
Kuljetamme vain vettä. -Haistapa tätä.
Ne ovat todella hyviä. Tämä on keittiösuihketiiviste.
Se on tällainen.
Pala murennetaan kulhoon ja kaadetaan kiehuvaa vettä.
Se on kuin taikaa.
Nämä tiedän. Kondomeja.
Tuttu paketti.
Johnny's. -Niin.
Ne ovat vegaanisia. Sellaista ei…
En tiennyt, että se oli kriteeri… Ei mitään.
Kaivan itselleni kuoppaa. -Niin kaivatkin.
No mutta, eteenpäin.
Jokainen tuote auttaa vähentämään jätettä,
säästää luontoa -
ja tarjoaa reilut palkat ja työolot.
Täällä kierrätämme.
Pyysimme asiakkaita palauttamaan vanhat pullot kierrätettäviksi.
Siitä palkitaan.
Annamme kympin shoppailurahaa jokaisesta palautetusta pakkauksesta.
Mahtavaa. -Tosi siistiä.
Meidän on kierrätettävä, parannettava tuotepakkauksia -
ja täytettävä ne uudestaan.
Täyttöjä ja sellaista pitäisi tehdä enemmän.
Ihminen on fiksu. Voimme innovoida tiemme ulos.
Kaikki tajuavat kierrätyksen.
Käytetään oikeaa astiaa, ja siinä se. Olemme osuutemme tehneet.
Roska puristetaan jättikoneessa uudeksi tuotteeksi.
Jee, kierrätys!
Voi sinua.
Se oli suloinen tarina, mutta se ei ole ihan niin simppeliä.
Voi ei. Miten niin?
Lasi, alumiini, paperi ja pahvi ovat yleensä mutkattomia.
Mutta muovi on kimurantimpi tapaus.
Useimmat kaupungit kierrättävät vain ykkös- ja kakkosmuovit.
Kaikki muut, 3–7,
viedään erikoislaitoksiin kierrätettäviksi.
Jos ne heittää kodin roskikseen,
ne vain poltetaan tai viedään kaatopaikalle.
Kelmut, joustavat pakkaukset, kuivapesupussit,
ohuet jutut kuten minä,
heitetään sivuun, koska jumitamme koneet.
Mitä voimme tehdä?
Tässä on iso askel oikeaan suuntaan ja pieni askel sinulle.
Monilla vähittäiskauppiailla on jäteastiat kääremuoville.
Nature Valley keksi ensimmäisen palautettavan patukkakääreen.
Roskat viedään laitoksiin, jotka kierrättävät ohuita muoveja.
Eli pusseja, kuplamuovia, ja söpöjä myslipatukkakääreitä kuten minä.
Niin meidät voidaan kierrättää ja muovata uusiksi käyttöesineiksi.
Mahtavaa. -Niin onkin!
Minne se meni? -Ei hätää. Palaan pian!
Täällä ihana tiimimme pakkaa tilauksia.
Emme koskaan käytä muovia.
Mainiota.
Olemme säästäneet noin 30 tonnia pakkauksia.
Kolmekymmentä tonnia.
Eli viitisen täysikasvuista norsua.
Keskikokoinen paloauto.
Noin 8 600 kanaa.
Melkein 600 000 hamsteria.
Tajuatte. Jätettä säästyy huimasti.
Lasia tai muuta. Kääritään.
Tuo on tuttu. -Niin.
Ja jokaisessa pakkauksessa on käsin kirjoitettu viesti.
Niitä on kirjoitettu yli puoli miljoonaa. -Älytöntä.
Aloitteemme auttaa muita jälleenmyyjiä ja yrityksiä pakkaamaan paremmin.
Listasimme tarvikkeet verkkosivuillemme ja kannustamme käyttämään niitä.
Siistiä. Alkaako se levitä? -Kyllä.
Kehotimme omia brändejämme toimimaan samoin.
Meille ei saa lähettää muovia.
Olemme todella valikoivia.
Kun etsimme uusia tuotteita,
mietimme, miten ne pakataan meille tuotaessa.
Siistiä.
Pohdimme koko ajan, mitä voimme tehdä paremmin.
Haluatteko pakata ja kirjoittaa viestejä?
Toki. -Ehdottomasti.
Selvä. Eli otetaan pari laatikkoa.
Zac on jo vauhdissa. No niin.
Mitä neliöille tehdään? Taitellaan.
Työnnä ne sisään.
Pystyt siihen. -Hyvin menee.
Pystyt siihen.
Osaan itsekin.
Aivan. En osaa taitella laatikkoa.
Toivotonta. -Juuri niin. Hyvä.
Eli pitää edetä… Ole hiljaa, Darin.
Kohta on valmis.
Näinkö? -Ei.
Eikö muka? Ai, tämä sisään.
Hän mursi koodin.
Kamalat paineet.
Tiedän, mitä kirjoitan. "Sori vinkura paketti."
Kiitos. Kolmen tunnin päästä.
Jos painat pedaalia…
Noin. -Laitetaan sitä tähän.
Täydellistä. Hyvä.
Sitten kirjoitatte haluamanne viestin.
Avasit Pandoran rakkauslaatikon. Zac Efron.
Hienoa, että tuet tätä yritystä ja terveyttäsi.
Ei saa selvää. -Söpöä.
Loistavaa. Siinä se. Kannet kiinni.
Kiinni. -Sitten matkaan.
IHANAT ASIAKKAAT TÄNNE PÄIN
Tämä on kauppamme.
Täällä on kaikkea. -Niin.
Kaupassa on tuhatkunta tuotetta, mutta takaa saa lisää.
Haluan kaiken.
Kategoriat ovat kauneus ja terveys, sekä uutena lemmikit.
Koirillakin voi olla kasviperäisiä herkkuja.
Niin. Alan lastaamaan.
Selvä. -Sama täällä.
Kappas. Vadelma ja tumma suklaa.
Ne valmistaa Brian, 80-vuotias savenvalaja Queenslandista.
Hän tekee keramiikkakupit.
Tuo on palashampoosi. Sekin on hyvä.
Kyllä. Hyvä valinta.
Onko kaikki?
Kiitos, että näytit paikkoja. Tämä on kiehtovaa.
Mielelläni. -Porukka hämmästyy.
Tervetuloa koska tahansa. Varsinkin pakkaamaan.
Ehdottomasti.
Hän on liian kiltti.
Mikä oli suosikkijuttusi Flora & Faunassa?
Odotan innolla, että se räjähtää. Siinä on järkeä.
Niin asioiden pitäisi olla. Se, että se on uutta…
Se ei ole yleinen yritysrakenne, vaikka pitäisi olla.
Sitä kautta tajuaa, mitä elämässään voisi muuttaa.
Se kuulostaa terveeltä, siistiltä ja mukavalta.
Milloin vain, aina vain.
Sydneyn pienellä keskusta-alueella on kapea julkisivu,
jonka värikäs kyltti ei tarvitse sanoja.
Siisti kyltti.
Kalakauppa. -Tämä se on.
Tämä on Fish Butchery, ja tarjonnan näkee kyltistä.
Kokki! Mitä kuuluu? -Terve.
Kokki Josh Nilandin tavoitteena on käyttää kalan haaskatut osat -
mahdollisimman luovasti ja jätettä vähentäen.
Näin laitamme kalat vitriiniin. Edustamme uudenlaista kalakauppaa.
RAVINTOLOITSIJA, KOKKI JA KIRJAILIJA
Asiakas näkee tarjonnan helposti. Emme pinoa kaloja päällekkäin.
Näytämme ihmisille parhaat palat.
Kun tulee hakemaan kalaa,
voimme tuoda sen kokonaisena kylmiöstä.
Leikkaamme sen asiakkaan haluamalla tavalla.
Katso nyt. -Hienoa.
Kalan perkaaminen on vastoin Darinin vegaaniperiaatteita.
Hän suostui silti sietämään epämukavuutta -
ymmärtääkseen, mitä he tekevät ja miten se vähentää jätettä.
Tämä ei ole pääkeittiönne.
Kokin palkittu kalaravintola Saint Peter on parin oven päässä.
Jossain kohtaa kaikki halusivat maistaa silmämunaa,
maksaa tai vanhaa kuivattua kalaa.
Ja kalan toissijaisista osista tuli halutumpia kuin filee.
Päätimme vaimoni Julien kanssa avata kalakaupan.
Kulttuurit ympäri maailmaa, Lähi-itä, koko Aasian manner,
käyttävät koko kalan tai eläimen,
koska on pakko.
Paljonko kalasta yleensä haaskataan…
Viisikymmentäviisi prosenttia.
Oikeasti? -Pyöreästä kalasta.
Se on hätkähdyttävä määrä.
Jos lähes 50 % liikakalastamastamme kalasta heitetään pois.
Niin.
Niin paljon jää hyödyntämättä. Ihan kamala systeemi.
Siksi suunnittelimme Julien kanssa kalakaupan tällaiseksi.
Kun astuu sisään, näkee kalan suoraan. Se on vastapyydystettyä.
Yleensä tehdään kauppaa hyödykkeellä.
Meidän toimintamme tuo lisäarvoa.
Se on meidän juttumme. Siksi nimi on Fish Butchery.
Haenko kalan? -Joo. Olisi kiva nähdä.
Uskomaton.
Tämä on etelänmeduusakala.
Mieletön.
Pyydystettiin Sydneystä eilen.
Haluan käyttää sen maksimaalisesti.
Leikkaan kalaa veitsen kärjellä.
Jos työntää veitsen sisään ja ylös, se käy nopeasti,
mutta samalla tuhotaan kaikki käyttökelpoinen.
Tässä on hylkyahvenen sydän.
Jestas.
Se on pikkuruinen.
No niin, tässä ovat kidukset.
Poistan ne yhtenä kappaleena.
Näin ne voidaan lajitella ja käyttää kokonaisuudessaan.
Olen kokannut 15-vuotiaasta asti.
Työskentelin monissa kalaravintoloissa ja näin, kuinka paljon kalaa meni roskiin.
Se sai miettimään sen arvoa rahassa.
Kalan haaskaaminen ei ole vain epäkunnioittavaa ja piittaamatonta.
Heitetään miettimättä suoraan roskiin.
Mutta se myös maksaa yritykselle.
Tässä on maksa.
Sen voi paistaa pannulla ja laittaa leivälle persiljan kera.
Se on taivaallista.
Parempaa kuin hanhenmaksa.
Aivan mieletöntä.
Tämä on kalan vatsalaukku. Puhdistamme sen perusteellisesti.
Se suolataan yön yli ja höyrytetään.
Leikataan renkaiksi, leivitetään ja uppopaistetaan.
Tämä on keltaevätonnikalan silmää.
Otetaan silmä tonnikalasta ja pistetään tehosekoittimeen.
Siinä on ehkä noin 4–5 silmää.
Sekoitetaan tehosekoittimessa ja lisätään tapiokatärkkelystä -
kuin rapusipsissä.
Meneekö se ravintolaan? Saanko maistaa? -Anna mennä.
Kalansilmää.
Hyvänen aika. -Silmämunasipsi.
Mahtavaa.
Siitä kokeilusta se lähti. -Onpa virkistävää.
Montako prosenttia tästä kalasta meni hukkaan?
Tästä kalasta sanoisin 12 %.
Eli lähes 80 % vähemmän jätettä. Sitä Darininkin on pakko arvostaa.
Upeaa siitä näkökulmasta.
On tärkeää tiedostaa, että nykypäivän kalastusala -
on täysin kestämätöntä ja vahingoittaa planeettaa.
Vaikka koko kalan hyödyntäminen on hyvä asia,
kalastamme silti liikaa.
Tämä on keltaevätonnikala.
Voimme myydä sen viipaleittain.
Leikataan pala. Luut menevät kastikkeeseen -
ja sitten leikataan klassisia tonnikalapihvejä.
Pyrstöpalat ovat täynnä säikeitä.
Poistamme ne ja jauhamme.
Siitä tulee juustopurilainen.
Se on sinulle. -Oikeasti?
Tuplajuustopurilainen keltaevätonnikalasta miekkakalapekonilla.
Suolakurkkua ja sinappia. -Mieletön tuoksu.
Voi luoja.
Suoraan purilaisten kärkikolmoseen.
Hullua, että jokin niin herkullinen tehtiin perkuujätteistä.
Älytöntä, että tämä on kalaa. -Tuo tulee mainokseen.
Niin.
Niin rasvaista ja herkullista.
Siihen hyödynnettiin osat, jotka olisivat päätyneet roskiin.
Kaikki kalan osat ovat tietenkin biohajoavia.
Jos kaikki käyttäisivät koko kalan, liikakalastus vähenisi.
Teidän on pakko maistaa. Jakakaa se.
Pistetään paloiksi.
Varmaan paras burgeri ikinä. Parempaa kuin liha.
Maksimoimalla kalan käytön voitotkin maksimoituvat.
Se osoittaa jälleen, että ekologinen on kannattavaa.
En selvästikään ole vakuuttanut teitä kasvisravinnosta.
He ahmivat kuin eivät olisi ruokaa nähneetkään.
Tyytyväinen tiimi. -Mitä hittoa?
Sori, Darin. Ei yhtään käännynnäistä.
Mike ei voi edes nostaa päätään.
Hän keskittyy täysillä…
Jep.
Jos mietit joskus, mitä tuottaja tekee,
niin tätä.
Suolakurkku on hyvää. -Todellakin. Hyvää työtä.
Voimme jokainen muuttaa valintojamme, olipa kyse muovin käytöstä,
kompostin perustamisesta,
hybridiin- tai sähköautoon vaihtamisesta.
Jokainen pienikin muutos vaikuttaa.
Tiimi on perheemme.
Jos tiimi näkee sen…
Tuntee sen.
Ja tuntee sen ja haluaa muuttua,
se on kaikki kaikessa.
Se näissä muutoksissa onkin. Ne alkavat niin pienestä.
Vaativat vaivaa.
Mutta alkavat levitä.
Ja rakentuvat.
Yhtäkkiä vanhat tavat tuntuvat vanhentuneilta.
Entinen melkein unohtuu.
Koska uudet tavat ovat niin huima parannus.
Voimmeko tehdä muutoksia paremman tulevaisuuden eteen?
Vai pidämmekö planeettaamme edelleen loputtomana luonnonvarojen lähteenä -
ja pohjattomana kaatopaikkana?
Se vasta olisikin tuhlausta.
Tunnustamme maiden perinteiset omistajat.
Kunnioitamme vanhimpia muistojen, perinteiden ja kulttuurin vaalijoina.
Tekstitys: Katariina Uusitupa