‎UN SERIAL NETFLIX
‎Visezi.
‎Imaginează-ți că asta e casa ta!
‎Dimineața, te trezești ‎și te ocupi de grădina ta.
‎Ai peste 250 de specii diferite de plante,
‎fungi, pești, insecte și alte creaturi.
‎Toate trăiesc ‎într-o perfectă relație simbiotică.
‎Creează tot ce ai nevoie ‎pentru o biosferă complet independentă
‎pentru tine și colocatarii tăi.
‎Și imaginează-ți că ai o găină! ‎De ce nu? E un vis, nu-i așa?
‎Casa are panouri solare?
‎E de la sine înțeles. Normal că da.
‎Dar, în casa aceasta, nimic nu e irosit.
‎Deșeurile tale sunt convertite în energie.
‎Este un ciclu neîntrerupt.
‎Iar colocatarii tăi sunt ‎printre cei mai buni bucătari din țară.
‎Ei pregătesc mese sofisticate ‎din ingrediente proaspete,
‎cultivate doar din limitele casei tale ‎și a grădinii de pe acoperiș.
‎De fapt, în acest vis,
‎e atât de multă mâncare, ‎încât ai un restaurant mic acasă.
‎Doar câteva locuri. ‎Aici, nimic nu e irosit.
‎Îți poți imagina o lume ‎în care nimic nu e irosit?
‎Visul s-a terminat. Trezirea!
‎Deșeurile. Au forme aproape infinite.
‎Creăm din ce în ce mai multe ‎în fiecare zi.
‎Oamenii irosesc orice, de la bani la timp.
‎Dar, în acest episod, ‎vom studia irosirea resurselor naturale
‎și deșeurile municipale solide.
‎Sau gunoaiele, ‎sub denumirea lor mai cunoscută.
‎Gunoaiele trebuie să meargă undeva.
‎Depozitele de deșeuri se umple. ‎Un american de rând creează
‎circa 2 kilograme de deșeuri zilnic.
‎De ce? Cum putem schimba asta?
‎Noi știm principiile de bază.
‎Reduce, refolosește și reciclează.
‎Dar facem asta? Ce putem face mai bine?
‎Discuția noastră cu autorul, ‎istoricul și agricultorul Bruce Pascoe
‎s-a dus către subiectul deșeurilor.
‎A vorbit despre cum lucrează ‎cu generația de agricultori tineri
‎de la ferma lui.
‎E interesant la fermă.
‎AUTOR ȘI PROFESOR
‎Mă consider un ecologist,
‎dar ei sunt tineri și foarte serioși ‎în privința plasticului și a reciclării.
‎Credeam că eu sunt bun,
‎dar ei mă impresionează în fiecare zi.
‎„Ce e aia?”
‎Îmi place atitudinea lor.
‎Îmi arată cât de departe au ajuns ‎comparativ cu generația mea.
‎- Generația lor va fi mai bună. ‎- E fascinant.
‎Vom avea o lume mai bună ‎dacă le dăm undă verde tinerilor.
‎Știind asta, avem o speranță.
‎O speranță imensă. Trebuie ‎să schimbăm industria plasticului.
‎Asta e o oportunitate de afaceri. ‎Pentru a schimba lucrurile.
‎În urmă cu 20 de ani, ‎Melbourne avea cea mai bună apă din lume.
‎Apoi, am început să bem apă ‎din sticle de plastic.
‎Mergi la o ședință
‎și vezi baxuri cu sticle de plastic ‎învelite în folie de plastic.
‎Și au apă pe care o luam de la robinet.
‎Practicile bune pentru mediu ‎nu aduc întotdeauna profit.
‎Dar multe companii au succes ‎când își schimbă metodele
‎la unele mai sustenabile.
‎Echipa noastră a încercat mereu ‎să reducă din emisiile de CO2
‎și din plasticul de unică folosință ‎cât mai mult cu putință.
‎Într-o zi de vară,
‎o echipă ca a noastră ‎consumă 50-70 de sticle de apă.
‎Dacă sticlele sunt ‎de unică folosință, e grav.
‎Indicator AV.
‎Am găsit o cale mai ecologică.
‎Sticle de apă reutilizabile ‎cu filtru încorporat.
‎Fiecare membru primește una.
‎Gata cu plasticul de unică folosință.
‎S-o facem!
‎Dacă schimbarea începe acasă, ‎iată un exemplu perfect!
‎Joost Bakker, constructor și designer,
‎a proiectat o casă ‎care nu produce deșeuri.
‎E o instalație de artă vie ‎ce poate fi văzută în Melbourne.
‎- Salut! ‎- Ce faci?
‎CREATORUL LOCUINȚEI
‎- Încântat! ‎- Asemenea!
‎- Ce faci, frate? ‎- Ce faci?
‎Sunt nerăbdător.
‎Vă voi avertiza acum.
‎Acest loc suprasolicită simțurile, ‎dar într-un mod bun.
‎Când intri, prima dată vezi ‎dulapul cu ciuperci.
‎Aici crește o varietate mare ‎de ciuperci comestibile.
‎- Câte ciuperci! ‎- Nu se poate!
‎E incredibil cât de repede cresc. ‎Așa va arăta în două zile.
‎- Serios? ‎- Două?
‎Da.
‎- E incredibil! ‎- Un amic a găsit-o într-o drumeție.
‎E o ciupercă australiană. ‎Coama Leului se numește.
‎- E ca un creier. ‎- Minunat.
‎Pe asta o folosim des la mâncare. ‎Asta se dezvoltă bine pe zaț de cafea.
‎Le pompăm aburul de la duș.
‎Colectăm aburul, dar și condensul ‎de la unitatea de apă caldă.
‎Deci faceți un microclimat ‎care este avantajos pentru…
‎După cum știți, mă preocupă ‎tot ceea ce ține despre aer.
‎Vreau să creez un mediu cu aer ‎similar ca acela dintr-o pădure.
‎Avem circa 250 de specii diferite ‎de plante.
‎Avem un interior ‎care ar putea fi atestat organic.
‎Fără lipici sau toxine. ‎Totul este natural.
‎Joost s-a gândit la tot. ‎Nimic nu este irosit aici.
‎Chestia din spate e foarte tare.
‎E un biofermentator.
‎- Grozav. ‎- Un biofermentator.
‎Producem un kilogram ‎de deșeuri organice zilnic.
‎Este echivalentul a o oră de metan.
‎Deci irosim între șapte ‎și opt miliarde de ore
‎de posibilă energie în fiecare zi.
‎Eu nu vreau să arunc ‎deșeuri organice la gunoi.
‎Corect.
‎Deșeurile creează substanțe ‎care se pot duce la plante.
‎Ca să fie clar, acel sac uriaș ‎colectează deșeuri umane și gunoaie,
‎apoi produce gaz natural ‎care poate arde circa patru ore pe zi.
‎E folosit la gătit și la încălzirea apei. ‎Nu irosești nimic.
‎Hei! Pești!
‎Și aici e un mare acvariu.
‎- Aceștia sunt barramundi aurii. ‎- Frumoși.
‎- Uimitor.
‎Avem o companie obsedată ‎cu aprovizionarea microsistemelor.
‎Decât să avem crescătorii uriașe,
‎mai bine avem multe crescătorii mici.
‎Fiindcă nutrienții oferiți de pești ‎sunt benefici plantelor noastre.
‎E un circuit închis.
‎Peștii și plantele sunt o parte ‎dintr-un sistem acvaponic.
‎Deșeurile peștilor sunt duse la plante
‎printr-un flux constant de apă.
‎Asta nu e doar o casă.
‎Această structură este creată ‎pentru a produce hrană
‎și a fi o operă de artă locuibilă,
‎sustenabilă, fără emisii de carbon ‎și fără materii irosite.
‎Și funcționează pe panouri solare.
‎Peretele e făcut din paie, ‎cel mai des întâlnit produs rezidual.
‎Nu s-au folosit chimicale.
‎- Niciun material sintetic. ‎- Doar paie?
‎- Căldură și presiune. ‎- 60 de tone de presiune la 60 de grade.
‎Cauzează umezeala să se evapore ‎și paiele să se unească.
‎Nu-l poți arde. Nu arde.
‎Și tot e acoperit de calcar natural.
‎Molozul de la construcții ‎reprezintă până la 30%
‎din deșeurile depozitate.
‎Dar Joost folosește ‎materiale de construcție reciclabile
‎sau biodegradabile.
‎Uitați-vă în spatele țevilor! ‎E un panou de magneziu.
‎- E din oxid de magneziu. ‎- Da.
‎Îmi place mult. Și e neinflamabil.
‎E complet ignifug și rezistent la mucegai.
‎Când casa va fi distrusă, ‎materialul nu va fi irosit.
‎E un circuit închis.
‎Îmi tratez casa ‎ca pe un restaurant organic.
‎Dacă un material ‎nu respectă normele organice,
‎nu-l folosesc.
‎- Da. ‎- Iată ce lemn frumos!
‎Îmi place totul de aici. ‎Și e doar garajul.
‎Joost tratează locul ‎ca pe un restaurant organic.
‎Pe acoperiș, se află ‎o fermă complet organică.
‎Dacă ne putem face casele ‎și mediul de viață să fie productive,
‎putem să ajutăm fermierii, ‎ca ei să înceapă replantările.
‎Nu ne trebuie mai mult pământ.
‎Trebuie să fim mai atenți la ce folosim.
‎Am petrecut 4-5 milioane de ani ‎într-un sistem de alimentație.
‎În ultimii 100 de ani, l-am abandonat.
‎Dar noi vrem să revenim la el.
‎Alimentele merg în bucătărie ‎și sunt preparate de partenerii lui Joost.
‎Jo și Matt sunt bucătari premiați.
‎Au un singur ajutor, pe Lou.
‎Bucătarii Jo și Matt locuiesc aici ‎și gătesc mese sănătoase
‎pentru un mic număr de clienți
‎într-un cadru intim de restaurant.
‎Tot restaurantul este nonprofit.
‎Arată cât de delicioase pot fi ‎metodele ecologice.
‎Trezim interes pentru mâncarea urbană.
‎„Câtă mâncare poți produce acasă?” ‎La asta se rezumă proiectul nostru.
‎- Asta e apă de ploaie? ‎- Da, filtrată.
‎Aici avem boluri cu greieri.
‎Niște chiftele libaneze ‎cu năut din grădină,
‎legume și condimente. ‎Conțin greieri în procent de 10%.
‎Deci au multe proteine.
‎Vă ofer și un sos ‎de ardei iuți fermentați.
‎Ale mele nu au greieri?
‎- Nu. ‎- Super.
‎- Gust de greiere? ‎- Gust de găină.
‎- Bună, Maggie! ‎- Scuze! N-au gust de găină.
‎- Bună, Maggie! ‎- Au un gust mai bun.
‎Da.
‎- E foarte bună. ‎- E în regulă? Grozav.
‎Greierii conțin toți aminoacizii, ‎de asemenea.
‎Ei trăiesc din toate chestiile ‎pe care nu le putem folosi.
‎Dacă dovlecelul crește prea repede ‎sau dacă s-a învechit…
‎Lângă legume.
‎Maggie!
‎Sunt foarte buni. Cineva a încercat ‎să facă pudră proteică din greieri.
‎- Delicios. ‎- Batoane din greieri.
‎Acesta e un rizoto cu boabe încolțite.
‎Când eu și Matt stăm acasă la Joost, ‎mereu ne gătește rizoto.
‎Folosim nuci caju, spanac, piure de praz,
‎multe boabe încolțite ‎și puțin ulei de semințe de dovleac.
‎E minunat.
‎- E ireal. ‎- Mulțumim!
‎- Sunt uluit. Nu știam că vom mânca. ‎- Da.
‎E minunat.
‎Simți viață în fiecare înghițitură.
‎Nu facem nimic nou. ‎Sunt chestii făcute de secole.
‎Doar le aplicăm într-un spațiu modern.
‎Dacă putem inspira oamenii ‎să ia câteva elemente
‎și să le aplice în viața lor, ‎e o victorie.
‎Odată ce încep să facă asta, ‎va deveni un lucru popular.
‎Lumea ar începe să composteze ‎și să fie atentă la deșeuri.
‎Ar începe să trăiască o viață ecologică.
‎Și când duci o viață ecologică, ‎totul e mai delicios.
‎Joost a făcut ceva incredibil. ‎A arătat cum să reduci deșeurile,
‎să reciclezi și să refolosești totul.
‎Chiar dacă nu e ‎un stil de viață pentru toți,
‎e posibil să extragi câteva elemente
‎pentru a crea o viață mai sustenabilă.
‎Sunt uluit, prieteni. ‎M-am simțit minunat aici.
‎Mulțumim pentru mâncare! ‎Mulțumim că ne-ați adus aici
‎și că ați împărtășit cu noi ‎aceste moduri magice de a trăi.
‎- A fost incredibil. ‎- Mersi că ați venit!
‎Un mic stand eclipsat ‎de clădirile din preajmă
‎ne-a atras atenția cu acest panou simplu.
‎- Filmăm! ‎- Bate.
‎Da.
‎În centrul Pieței Fed din Melbourne,
‎am dat de primul stand cu mâncare ‎fără emisii de carbon din Australia.
‎Iar Darin era dornic ‎să-și facă un nou prieten.
‎Filmam acolo
‎și câțiva membri ai echipei ‎au trecut pe lângă stand.
‎- Miroase uimitor. Simt un miros bun. ‎- E mâncare stradală libaneză.
‎Da. De ce ai conceput standul ‎în acest mod?
‎Aveam o pasiune ‎pentru mediu și sustenabilitate.
‎Merge pe baterii solare.
‎Avem un generator, ‎dar funcționează pe B100,
‎care e biodiesel. Emisii neutre.
‎În spate, avem un sistem ‎de filtrare dublă a apei de ploaie,
‎care filtrează apa.
‎Și am observat ‎că ați marcat emisiile de CO2.
‎- În loc de calorii. ‎- Da, recent am făcut asta.
‎Am făcut un efort în plus.
‎Am vrut să comunicăm clienților ‎că, dacă ei mănâncă aici,
‎reduc emisii de carbon la fiecare produs.
‎Totul e foarte frumos, ‎însă Darin are două îngrijorări:
‎„Există preparate vegane? Ce gust au?”
‎Avem un rulou cu brânză vegană, ‎za'atar și legume.
‎- Poftim! Iată-l! ‎- Hei!
‎- De obicei, nu vine așa rapid. ‎- Ce rapid!
‎Mâncarea mediteraneană oferă ‎niște alegeri vegane gustoase.
‎Asta nu e o excepție. Iar bucătarul ‎o face fără să adauge carbon în aer.
‎E încurajator să vezi ‎că o afacere are succes
‎prin moduri delicioase ‎de a reduce deșeurile.
‎E foarte bun.
‎Amice!
‎Sunt uimit.
‎- Mă bucur că-ți place. ‎- Felicitări! Grozav.
‎Australia reprezintă foarte multe aspecte.
‎Poate reprezenta multe lucruri ‎care se petrec în lume.
‎Provocări în privința mediului,
‎provocări în privința aborigenilor… ‎Genul acesta de lucruri.
‎- Da. ‎- Ce se aude?
‎- Sistemul de avertizare pentru bandă. ‎- Corect.
‎E un bip automat.
‎Când nu-i place ce spunem, ‎începe să facă bip.
‎- E un bip în timp real. ‎- Sigur.
‎Ce…
‎Circa 1,3 miliarde de tone ‎de alimente comestibile
‎sunt aruncate anual pe tot globul.
‎Acestea ar hrăni trei miliarde de oameni.
‎O organizație nonprofit locală ia măsuri.
‎- Fiecare măr contează. ‎- ‎Bună! Ce faci?
‎- Încântată! Sunt Ronni. ‎- Încântat!
‎- Bună! ‎- ‎Ați auzit de poliția animalelor.
‎Ozharvest e ca poliția alimentelor.
‎Vă dau un exemplu al activității noastre.
‎Acestea sunt alimente tocmai colectate.
‎Operează în orașe din toată Australia,
‎dar aici, în Sydney, ‎fondatoarea ne explică procesul.
‎Acestea vor hrăni oameni înfometați ‎fie diseară, fie mâine.
‎Aceste fructe au fost ‎proaspete și perfecte,
‎dar cum clienții au căutat ‎după unul care să le placă,
‎cele rămase au rămas deteriorate.
‎Nu mai pot fi vândute, ‎iar magazinul n-are decât să le arunce.
‎Ce e ăsta? Un ardei cu o pată?
‎- Poate are o mică pată. ‎- Doar atât. Și e aruncat.
‎- Și e aruncat. ‎- Toate sunt alimente bune.
‎Suntem mofturoși.
‎Dacă am vrea să le cumpărăm, ‎nu ar mai fi aruncate.
‎Ronni și Ozharvest au intervenit
‎pentru a salva ‎această mâncare comestibilă,
‎pentru a salva aceste produse
‎și a le duce la gurile ‎care au nevoie de ele.
‎Ar trebui să mergeți cu furgoneta ‎ca să înțelegeți
‎și să vedeți volumul ‎de alimente pe care le colectăm
‎și pe care le livrăm, ‎ca să nu fie irosite.
‎Iată una dintre cele 65 de furgonete ‎cu refrigerare care colectează mâncare.
‎Șoferul care salvează mâncarea, Jack,
‎ne ia alături ‎într-o zi tipică de strâns alimente.
‎Mergem la un supermarket ‎foarte cunoscut în țară.
‎Woolworths. Woolys, mai pe scurt.
‎Șoferii merg la magazine ‎și fac o evaluare a alimentelor.
‎Dacă sunt bune pentru consum.
‎Multe produse nu pleacă de la ferme ‎din cauză că n-au o formă bună.
‎În fiecare zi, salvăm, în medie,
‎circa 50 de kilograme de legume ‎de la fiecare magazin.
‎- E ceva logic. ‎- Absolut.
‎De ce nu ai oferi mâncare aruncată ‎la oamenii care o vor?
‎- Da. ‎- Și care au nevoie.
‎Am ajuns la un supermarket din apropiere ‎care donează alimente de aruncat.
‎Managerul Simon reprezintă ‎doar unul dintre miile de distribuitori
‎care donează în acest program.
‎- Ce avem pentru donație? ‎- Niște chestii bune. Le iau.
‎Să le vedem.
‎- Mai avem și în frigider. ‎- Grozav.
‎Aceasta e donația pe ziua de azi.
‎Și exercițiul cu greutăți al lui Darin ‎pe ziua de azi.
‎- Asta e doar a mea. Mersi! ‎- Da. E doar a ta.
‎De obicei, avem fructe și legume ‎ceva mai perisabile.
‎Mărul are doar o imperfecțiune.
‎Da, bananele au doar niște pete.
‎Pete? Așa sunt cele mai bune!
‎- Cum le încărcăm? ‎- Deschidem ușa.
‎- Ai treabă de făcut, Zac. ‎- Da.
‎- Le duc în spate? ‎- Da. Du-le!
‎Așa! O împing la tine.
‎Cu munca în echipă îți atingi visurile.
‎- Jucăm Tetris. ‎- Ia te uită! Incredibil!
‎Câte legume! Câtă varză kale!
‎Amice!
‎- Bravo, maestrule la Tetris! ‎- O să-mi fure meseria.
‎- E cel mai ușor joc de Tetris. ‎- Ți-ai dovedit îndemânarea.
‎- A fost distractiv. Super. ‎- Bravo!
‎- În regulă. ‎- Mulțumim!
‎- Mersi, amice! ‎- Da.
‎- Faci o treabă grozavă. Da. ‎- Nemaipomenită.
‎- La revedere! ‎- Să mergem.
‎Toate alimentele ajung în bucătărie, ‎unde vor fi transformate rapid în mese.
‎El e Trav.
‎Un bucătar-șef și echipa lui
‎sunt dedicați în producerea ‎celor mai bune mese din mâncarea salvată.
‎Sistemul funcționează atât de bine, ‎încât te întrebi…
‎De ce nu a funcționat în Statele Unite?
‎Există programe uimitoare în SUA.
‎Bon Jovi are un program minunat.
‎Dacă îl cunoști, e grozav. Fă-ne legătura!
‎- Bon Jovi… ‎- Pot face asta.
‎Hei, Google! Îl poți suna pe Jon Bon Jovi?
‎Nu găsesc numele în lista de contacte.
‎Probabil e neînregistrat.
‎Există și un program special ‎care învață tinerii abilități
‎precum gătitul și conservarea. ‎Odată gătite, mesele sunt distribuite.
‎Până acum, Ozharvest a distribuit ‎peste 29,5 milioane de mese la nevoiași.
‎N-ar fi fost posibil ‎fără donațiile generoase
‎de alimente, bani și timp de la cetățeni.
‎Arată extraordinar, bucătare.
‎E greu de crezut ‎că mâncarea asta trebuia aruncată.
‎Planeta noastră nu are ‎o problemă cu lipsa hranei,
‎ci cu distribuirea hranei.
‎Mulțumim! A fost o experiență revelatoare.
‎- A fost grozav. ‎- ‎Revelatoare, distractivă și delicioasă.
‎Bravo, Ozharvest!
‎Deșeurile afectează solul, aerul și apa.
‎Se estimează că circa 14,5 tone de plastic
‎ajung anual în oceanele din lume.
‎Gunoaiele ‎și alte substanțe toxice din oceane
‎scad nivelurile de oxigen ‎și distrug habitate.
‎Efectele pot fi mortale ‎pentru toți oamenii.
‎Ne ducem acolo? E un banc mare.
‎- Mergem pe coastă iar. ‎- Da.
‎Mergem cu barca ‎pentru o excursie pe coastă.
‎Vom avea o vedere mai de aproape
‎asupra oceanului care trebuie protejat.
‎Bine, băieți. Ajungem în zona ‎de relaxare a delfinilor.
‎Să ne pregătim de scufundare.
‎Suntem pe un vas cu motor reactiv.
‎Deci nu există elice ‎care să rănească formele de viață.
‎Fii atent, Zac!
‎Amice!
‎Aceștia sunt delfini sălbatici,
‎n-au fost niciodată hrăniți de om. ‎Vrem să rămână cât mai sălbatici.
‎Da. Asta e foarte bine.
‎Cum facem să nu ne muște? Care e secretul?
‎- Trebuie să fii calm. ‎- Relaxat?
‎- Da. Relaxat. ‎- Bine.
‎- Fiindcă sunt feroce, nu? ‎- Uită-te la ei!
‎- Uimitor, amice! ‎- Bine. Să pornim!
‎Sunt rechini pe aici?
‎- Nu pomeni de ei! ‎- Uneori.
‎Avem o metodă bună ca să aflăm. ‎Unde e polonicul? Facem un test.
‎Asta e cea mai dovedită metodă.
‎Iei un polonic. Iei niște apă.
‎- O amesteci cu degetul. ‎- Da.
‎Cu degetul mic, de obicei. O guști.
‎Dacă are gust sărat, va găzdui rechini.
‎Am înțeles.
‎Sper că nu vor fi rechini astăzi.
‎Te rog, Doamne!
‎Repede și fără zgomot. ‎Intrați discret în apă!
‎- Ne strecurăm. ‎- Fiți ca delfinii!
‎- Să ne strecurăm? ‎- Da.
‎E o senzație primitivă ‎când te conectezi la ocean.
‎O simt când fac surf,
‎dar mai ales astăzi, ‎când înot alături de delfini.
‎Înțeleg că aceasta e și casa lor.
‎Sunt chiar lângă noi!
‎Se apropie mult!
‎Mulțumesc! Voi încerca ‎să păstrez oceanul curat.
‎Lângă Sydney, se află un magazin
‎cu livrare prin poștă. ‎Se cheamă Floră & Faună.
‎E o afacere care își utilizează influența ‎pentru a face bine.
‎Vom întâlni fondatoarea și vom învăța ‎cum compania prosperă din lucruri bune.
‎Mai întâi, vom folosi Forța ‎ca să deschidem poarta.
‎- Bravo! ‎- ‎Doamne, sper că nu ne-a văzut.
‎- Bună! Ce faci? ‎- Bună! Încântată!
‎- Bună! ‎- Eu sunt Julie.
‎- Bună! Eu sunt Zac. ‎- Încântată!
‎- Ce faci? ‎- Bun venit! Bine.
‎Am auzit lucruri bune ‎despre activitatea de aici.
‎Mulțumim! Încercăm ‎să facem lumea un loc mai bun.
‎După părerea mea, ‎suntem o companie cu un crez.
‎Asta consider eu.
‎Vindem produse bune. ‎Sunt vegane, animalele nu suferă.
‎- Înțeleg. Super. ‎- Nu sunt testate pe animale.
‎Și nu conțin ingrediente ‎de origine animală. Da.
‎Acestea sunt principiile.
‎Dar ele necesită multă muncă.
‎- Multă cercetare. ‎- Da, așa este.
‎Eu cred cu tărie că poți avea ‎o afacere profitabilă
‎care, în același timp, ‎este ghidată de un crez.
‎Aceste strategii pot funcționa împreună.
‎Da, aș vrea să văd cum realizați asta.
‎Și care sunt produsele voastre preferate.
‎- Ar putea dura ceva. ‎- Da.
‎- Super. ‎- Ați folosit vreodată șampon solid?
‎Da.
‎Aceasta e o marcă bună. ‎E una din Noua Zeelandă.
‎Are produse în formă solidă, ‎într-un ambalaj biodegradabil.
‎Șamponul și balsamul ‎conțin oricum foarte multă apă.
‎- Deci doar mutăm apă. ‎- Miroase!
‎Sunt grozave.
‎Acesta e un spray degresant ‎în formă concentrată.
‎Arată cam așa. ‎Îl rupi, îl pui într-un castron,
‎pui niște apă fierbinte peste ‎și e de-a dreptul magic.
‎Am mai văzut așa ceva. Prezervative.
‎- Hei! ‎- Recunosc cutia.
‎- Jonny. ‎- Da.
‎Prezervative Jonny. Sunt vegane.
‎Nici nu știam că e un criteriu… ‎Nu contează.
‎- Mă bag în belele. ‎- Da, te bagi în belele.
‎În fine, trecem mai departe.
‎Toate produsele reduc problema deșeurilor.
‎Sunt o alegere mai bună pentru mediu.
‎Producerea lor asigură salarii ‎și condiții de muncă bune.
‎Aici, are loc reciclarea.
‎Le-am zis tuturor clienților
‎să ne trimită sticle folosite înapoi, ‎ca să le reciclăm.
‎Îi recompensăm pentru asta.
‎Le oferim câte un cupon de 10 dolari ‎pentru fiecare cutie cu sticle.
‎- Grozav. ‎- Super.
‎Companiile trebuie să ofere ‎soluții mai bune pentru ambalaje
‎și să facă reumpleri.
‎Ar trebui să facă ‎mult mai multe reumpleri.
‎Rasa umană e inteligentă. ‎Putem face niște inovări.
‎Toată lumea înțelege reciclarea.
‎Doar aruncăm un obiect reciclabil ‎în coșul corespunzător.
‎Apoi, acel obiect va fi înghițit
‎de o mașinărie imensă ‎și transformat într-un produs nou.
‎Reciclare!
‎Scumpule!
‎Ai zis o poveste frumoasă, ‎dar mă tem că nu-i atât de simplu.
‎- Cum adică? ‎- Pentru sticlă, aluminiu,
‎hârtie și carton, ‎reciclarea e destul de ușoară.
‎Dar când vine vorba de plastic, ‎e puțin mai complicată.
‎Majoritatea orașelor pot recicla ‎doar plasticul de tipul 1 și 2.
‎Toate celelalte tipuri trebuie duse ‎la centre speciale pentru a fi reciclate.
‎Dacă le arunci ‎în coșul de reciclat de acasă,
‎vor fi incinerate ‎sau vor ajunge la groapa de gunoi.
‎Foliile de plastic, ambalajele flexibile ‎și toate chestiile subțiri ca mine
‎sunt, de obicei, date deoparte, ‎fiindcă blochează utilajele.
‎Ce putem face?
‎Iată un mare pas în direcția bună ‎și un mic pas la care să contribui.
‎Multe magazine au coșuri de reciclare ‎pentru ambalajele de plastic.
‎Nature Valley a făcut ‎primul ambalaj de baton
‎pentru acest gen de reciclare.
‎Coșurile sunt duse la centre cu utilaje
‎care pot recicla pungile, ‎foliile cu bule de aer
‎și ambalajele ‎de batoane de cereale ca mine.
‎Astfel, putem fi reciclate
‎și transformate ‎în alte obiecte folositoare.
‎- Asta e grozav. ‎- Cu siguranță.
‎- Unde a plecat? ‎- Nicio grijă! Mă voi întoarce!
‎Avem o echipă fabuloasă ‎care împachetează comenzi.
‎Ambalajele nu conțin plastic.
‎- Super. ‎- Da.
‎Am scutit circa 30 de tone de plastic.
‎Treizeci de tone.
‎Atât cântăresc cinci elefanți adulți.
‎Sau un camion de pompieri.
‎Sau circa 8.600 de găini.
‎Sau circa 600.000 de hamsteri.
‎Ați înțeles. Împiedică multă poluare.
‎…sticlă sau altceva. O înfășurăm.
‎- Da. Am mai văzut asta. ‎- Da.
‎Pe fiecare pachet este scris ‎un mesaj de inspirație.
‎Am scris circa 500.000 până acum.
‎- Uimitor. ‎- Multe. Da.
‎Am lansat o inițiativă ‎pentru a ajuta alte afaceri
‎să folosească ambalaje mai bune. ‎Le-am zis furnizorilor: „Folosiți astea!”
‎- Au început să le folosească? ‎- Da.
‎Le-am zis și producătorilor: ‎„Hei, asta vrem să faceți.
‎Nu ne mai trimiteți plastic!”
‎Acum, suntem foarte selectivi.
‎Când cumpărăm produse, întrebăm: ‎„În ce ambalaj vor fi livrate?”
‎Grozav.
‎Avem mentalitatea ‎de a face mereu lucrurile mai bine.
‎Vreți să împachetați și să scrieți mesaje?
‎- Sigur. Da. ‎- Absolut.
‎Să începem. Vă voi oferi câteva cutii.
‎Bine. Zac deja s-a apucat. Facem așa!
‎Ce-i cu pătratele? Le pliem.
‎Pliază-le!
‎- Poți s-o faci. ‎- Da. Genial.
‎Mă descurc!
‎Exact. Nu pot să fac o cutie.
‎- Sunt incompetent. ‎- Ai înțeles.
‎Am înțeles. Deci trebuie să lucrez… ‎Taci, Darin! Doar taci…
‎A reușit. Aproape a reușit.
‎- E bine? ‎- Nu.
‎Chiar nu e bine? Asta vine înăuntru.
‎A spart codul!
‎Sunt atât de stresat!
‎Știu ce mesaj scriu: ‎„Scuze că v-am îndoit cutia!”
‎- Hei! ‎- Hei!
‎Mulțumesc! Am reușit, după 3 ore.
‎Dacă apeși pedala…
‎- Da. Gata. ‎- Punem câteva în cutie.
‎E perfect. Grozav.
‎Scrieți un mesaj la alegerea voastră!
‎Ai deschis Cutia Pandorei a iubirii. ‎Zac Efron.
‎Apreciez că ai grijă de sănătatea ta.
‎- Am scris urât. ‎- Grozav mesaj.
‎Genial. Asta e tot. ‎Acum, închidem cutiile.
‎- Desigur. ‎- Și le expediem.
‎CLIENȚI MINUNAȚI ‎INTRAȚI PE AICI
‎Iată magazinul!
‎- Aveți de toate aici. ‎- Da.
‎Avem circa 1.000 de produse aici.
‎Dar mai putem lua din spate.
‎Vreau totul de aici.
‎Avem categorii tipice, ‎dar și una nouă, pentru animale.
‎Câinii pot mânca alimente ‎pe bază de plante.
‎Da, vreau să umplu un coș.
‎- Vrei să… Bine. ‎- Da, și eu.
‎Ia te uită! Zmeură, ciocolată neagră.
‎Sunt făcute de Brian, un olar de 80 de ani
‎care locuiește în Queensland. ‎El face cănile.
‎- E șampon solid. E unul bun. ‎- Bine. Super.
‎Da. Ai luat ceva bun.
‎Ați luat tot?
‎Mersi că ne-ai arătat ceea ce faceți! ‎A fost fascinant.
‎Lumea va fi uimită.
‎Vă mai aștept la asamblarea cutiilor.
‎- Da, cu siguranță. ‎- ‎E prea amabilă.
‎Ce ți-a plăcut cel mai mult ‎la Floră & Faună?
‎Abia aștept să devină populară. ‎Face lucruri foarte logice.
‎Faptul că are o structură ‎de afaceri inovatoare…
‎Nu e considerată comună. ‎Ar trebui să fie comună.
‎Realizezi alegerile ‎care pot fi diferite în viața ta.
‎Sunt sănătoase, curate și confortabile.
‎Le poți face oricând. Întotdeauna.
‎Într-o zonă interurbană din Sydney, ‎la intrarea unui magazin,
‎se află un panou ‎care nu are nevoie de cuvinte.
‎Tare panou.
‎- Asta e măcelăria. ‎- Probabil.
‎Suntem la Fish Butchery. ‎Vom primi exact ce se află pe panou.
‎- Bucătare! Ce faci? ‎- Salut!
‎Scopul bucătarului Josh Niland este ‎să ia părțile deseori aruncate de la pești
‎și să le utilizeze ‎în cele mai creative moduri,
‎reducând risipa cât mai mult.
‎Iată cum expunem peștii!
‎Asta denotă că avem ‎o măcelărie cu un stil nou.
‎Totul este expus.
‎Clienții nu văd pești îngrămădiți.
‎Le arătăm oamenilor tot ce avem mai bun.
‎Când vin ca să cumpere pește,
‎luăm produsul intact ‎din camera frigorifică
‎și îl tăiem exact cum doresc.
‎- Ia te uită! ‎- Genial.
‎Prelucrarea peștilor este ‎contrară principiilor lui Darin de vegan.
‎Totuși, el va încerca ‎să îndure disconfortul
‎pentru a înțelege contribuțiile de aici ‎la reducerea deșeurilor.
‎Asta nu e bucătăria ta principală.
‎Restaurantul său premiat, ‎Saint Peter, se află în apropiere.
‎Lumea zicea: „Vreau să mănânc ochi.”
‎„Vreau să mănânc ficat.” ‎„Vreau pește uscat.”
‎Derivatele de pește
‎au devenit vizibil mai dorite ‎decât fileurile.
‎Eu și soția mea, Julie, ‎am decis să deschidem afacerea.
‎Culturi din toată lumea, ‎Orientul Mijlociu sau Asia, de pildă,
‎impun folosirea în totalitate ‎a peștelui sau a animalului.
‎Asta se bazează pe necesitatea ‎de a consuma întregul animal.
‎Câte procente din pește sunt irosite…
‎- Aproximativ 55%. ‎- 55%.
‎La un pește rotund.
‎E un procent alarmant.
‎Dacă irosim 50% din carnea peștilor ‎care sunt pescuiți excesiv…
‎Da.
‎…și nu o utilizăm, e groaznic.
‎De aceea, eu și Julie am creat ‎acest tip de măcelărie.
‎Intri pe ușă, vezi peștele. ‎E tăiat chiar în fața ta.
‎E proaspăt. Prins recent.
‎Într-un magazin, oferi un produs.
‎Într-o măcelărie, ‎oferi valoare unei cărni.
‎Iar asta facem aici, la Fish Butchery.
‎- Să aduc peștele? ‎- Mi-ar plăcea să-l văd.
‎Incredibil.
‎E un cod cu ochi albaștri.
‎- Ia te uită! ‎- A fost prins ieri, în Sydney.
‎Trebuie să irosesc cât mai puțin din el.
‎Când eviscerez un pește, ‎folosesc doar vârful cuțitului.
‎Dacă îl înfig adânc și tai direct, ‎e foarte rapid,
‎dar voi distruge ‎tot ce putea fi bun de folosit.
‎Deci, iată inima uriașului!
‎- Privește! ‎- Deci e foarte mică.
‎Bine. Iată branhiile!
‎Dacă le scot intacte,
‎am oportunitatea să le tranșez
‎și să le folosesc la potențial maxim.
‎Gătesc de la vârsta de 15 ani.
‎Am lucrat în multe restaurante cu pește,
‎am observat cât de mult pește era aruncat
‎și mi-am zis:
‎„Acele părți aruncate au o valoare.”
‎Toate bucățile dintr-un pește…
‎Denotă neglijență și lipsă de respect
‎să nu ții cont de ele, ‎să le arunci la gunoi.
‎Iar, făcând asta, afacerea are de pierdut.
‎Acesta e ficatul.
‎Îl prăjești și îl pui pe frigănele ‎cu niște frunze de pătrunjel.
‎E extraordinar.
‎E mai bun decât foie gras, ‎ficatul de rață.
‎E uimitor.
‎Acesta e stomacul peștelui. ‎Îl curățăm foarte bine,
‎îl punem la saramură, ‎apoi îl gătim la abur.
‎Îl tăiem în inele. ‎Le dăm prin pesmet și le prăjim.
‎Ochi de ton cu înotătoare galbenă.
‎Scoatem ochii tonului, ‎apoi îi punem în blender.
‎Aici este echivalentul ‎a patru sau cinci ochi.
‎Îi mărunțim, apoi îi amestecăm ‎cu amidon de tapioca.
‎Rezultatul e un chips.
‎- Pot încerca? Bine. ‎- Sigur, amice.
‎Ochi de pește.
‎- Doamne! ‎- Un chips din ochi.
‎E minunat.
‎Așa am vrut să fie preparatul.
‎- E răcoritor. ‎- Mai neconvențional.
‎Din acest pește,
‎ce procent este irosit sau aruncat?
‎Din acest pește, ‎aș zice un procent de 12%.
‎Adică am redus deșeurile cu circa 80%. ‎Chiar și Darin trebuie să aprecieze asta.
‎Din perspectiva asta, e uimitor.
‎Ar trebui să menționăm ‎că industria piscicolă de azi
‎nu este deloc sustenabilă ‎și afectează planeta.
‎E bine să utilizăm ‎mai mult dintr-un pește,
‎dar problema este ‎că încă depopulăm oceanele.
‎Acesta e ton cu înotătoare galbenă.
‎Avem abilitatea de a-l vinde la bucată.
‎Avem aici o bucată. ‎Îi folosim oasele pentru sos
‎și o tăiem în felii de ton ‎pe care toți le înțeleg.
‎Bucata aceasta, de la coadă, ‎este plină de tendoane.
‎Luăm toate bucățile cu tendoane, ‎le tocăm și producem acest cheeseburger.
‎- E pentru tine. ‎- Serios?
‎E un cheeseburger dublu ‎cu ton cu înotătoare galbenă,
‎bacon din pește-spadă, ‎castraveți murați și muștar.
‎Miroase ireal.
‎Dumnezeule!
‎E în top trei burgeri ‎pe care i-am mâncat vreodată.
‎E incredibil că ceva atât de delicios ‎a fost făcut din ceva ce se aruncă.
‎- Nu pot să cred că e pește. ‎- Asta e reclama de care aveam nevoie.
‎E suculent și delicios.
‎A fost făcut din bucăți ‎care ar fi ajuns la gunoi.
‎Deși toate părțile peștelui ‎sunt evident biodegradabile,
‎dacă toată lumea ar folosi ‎cât mai mult din captură,
‎pescuitul excesiv s-ar reduce.
‎Trebuie să încercați. ‎Tăiați-l și încercați-l!
‎Da, tăiați-l!
‎Cred că e burgerul meu preferat. ‎E mai bun decât cei de vită.
‎Prin folosirea la maxim a peștilor, ‎își maximizează profiturile
‎și dovedesc din nou ‎că ecologia poate fi profitabilă.
‎E clar că nu am avut un impact mare ‎asupra alimentației voastre cu plante.
‎Oamenii consumă carnea ‎de parcă n-au mai mâncat-o niciodată.
‎E cea mai fericită echipă.
‎Darin, nu ai convertit pe nimeni încă.
‎- E clar că… ‎- Mike nici nu se poate uita în sus.
‎E concentrat pe mâncare. ‎Zice doar: „Da. Da.”
‎Dacă nu știați ce face ‎un producător executiv, iată răspunsul!
‎- Și murătura e grozavă. ‎- E foarte bună. Felicitări!
‎Cu toții putem face alegeri diferite. ‎Să reducem folosirea plasticului,
‎să facem compost sau să luăm ‎o mașină hibrid sau electrică.
‎Orice mică schimbare poate conta.
‎Echipa de filmare este familia noastră.
‎Dacă echipa înțelege lucrurile…
‎- Le simte. ‎- …le simte și vrea o schimbare,
‎este perfect.
‎Schimbările ca acestea ‎încep la scară mică.
‎Necesită efort.
‎Dar apoi, devin populare.
‎Și se amplifică.
‎Apoi, deodată, metodele vechi ‎par foarte demodate.
‎Uiți cum era înainte.
‎Fiindcă metodele noi au devenit ‎o mare îmbunătățire.
‎Vom face schimbări ‎pentru un viitor mai bun?
‎Sau vom trata planeta ‎ca pe o provizie infinită de resurse
‎și ca pe o groapă fără fund ‎pentru gunoaie?
‎În acel caz, ar fi o mare risipă.
‎Echipa serialului recunoaște și respectă ‎primii deținători ai Australiei.
‎Subtitrarea: Iulian Țarălungă