NETFLIXOVA SERIJA
Čudni crveni grumeni.
Brine li vas zombi apokalipsa?
Tajna vrata.
Imaš rupu u…
U Petrijevim zdjelicama raste…
Nešto.
Ovo nije znanstvena fantastika, već znanstvene činjenice.
Da!
-U ovom nastavku… -Evo ga.
…upoznat ćemo neke od najneuobičajenijih,
najprogresivnijih i najnekonvencionalnijih ljudi…
Bio sam odvjetnik.
…iz svih društvenih slojeva.
Osmislili su jedinstvene načine da riješe probleme,
promjene cijele industrije
ili smanje svoj negativan utjecaj na ekosustav.
Koliko god možemo.
Nova rješenja za liječenje planeta.
Rješavamo problem.
Bilo da je riječ o velikim ili malim idejama…
-Ovo su sjemenke pšenice. -Hajde.
…svi su oni ekoinovatori.
Prva postaja vodi nas na Tasmaniju
kako bismo upoznali ekoinovatore koji revolucionariziraju posao
koji je poznat po velikom utjecaju na okoliš,
stočarstvo.
Stoka proizvodi 16 % globalnih emisija stakleničkih plinova
u obliku metana koji stvaraju tijekom probave.
Iako je dobro smanjiti unos crvenog mesa
iz različitih zdravstvenih i ekoloških razloga,
ovaj tasmanijski startup osmislio je novi način prehrane stoke,
pa ovako možete imati i ovce i novce.
Sea Forest komercijalno uzgaja posebnu crvenu algu Asparagopsis.
Dodavanjem ove alge u kravlju hranu
može smanjiti metan koji krava ispušta za čak 80 %.
Sve će nam to objasniti suosnivač Sam Elsom.
DIREKTOR SEA FORESTA
Sad idemo u laboratorij. Ne možemo vam reći previše…
-Labos? -Labos.
Kako god.
Ovdje u laboratoriju započinju postupak.
„Istraživački labos.”
Ne kaže se tako, Darine!
-Rocky, ovo su Darin i Zac. -Bok, Darine.
-Hej, Rocky. Kako si? -Dobro.
-Rocky, drago mi je. -Zac, također.
Ovdje se događa nevjerojatna znanost, zar ne?
Zaista uživamo. Dobro izgleda.
Dakle, ovo je utočište u kojem sve počinje.
Poput klijanja sjemena
prije same sadnje,
ovdje na ovim policama, u ovim vrčevima
počinje život algi.
I tako ih izoliramo iz vrlo malih stanica.
Zatim su u ovoj maloj fazi i držimo ih zajedno,
tvore ove divne male pompone ili plutajuće loptice
i kako rastu, tako se raspadaju.
Pozorno ih pazimo,
njegujemo ih od faze od 500 mililitara do faze od pet litara.
Naletjeli ste na najbolju svjetiljku od lave.
Da! Da, zar ne?
Svjetlo je u boji pa je laboratorij funky.
Da. Apsolutno.
Uz malo crne svjetlosti, mogao bih zauvijek zuriti u ovo.
Godine 2016. Rocky je sudjelovao u istraživanju
koje je dovelo do otkrića ove alge koja razbija metan.
-On stoji iza svega ovoga. -Nevjerojatno.
Ti si razbijač metana.
Jedan od njih.
Upoznajemo jednog od razbijača metana.
Jednog od razbijača metana.
Skroman je, ali Rocky je zaista rock zvijezda među razbijačima metana.
Moramo istaknuti ljude koji rade ovakav posao.
Kad se alge razviju, nose ih u more
i sade na posebnom području uz obalu
gdje mogu potpuno odrasti.
Sam nas vodi na njihov teritorij.
To je kratka vožnja brodom.
Ovdje odlažu ili sade posebno uže.
U mrijestilištu su mikroskopske spore.
Ima ih po cijelom užetu, ne vidiš ih, no odlaze u ocean i sazrijevaju.
Prime se na to?
Da. Za osam tjedana sve te male mladice algi
dosegnut će 30 cm.
Došli smo do njihovog područja
i u vodu su bacili ove velike udice.
Pomoću tih kuka povlače ono što nazivaju okosnicama.
Okosnica se povlači između dva plutajuća sidra.
Ondje će gljive Asparagopsis biti posađene
i onda će ih se moći brati s okosnice.
Izbacit ćemo alge.
Tako će alge rasti okomito na užadi.
Da. Evo ga.
Uže je prekriveno sporama Asparagopsisa.
Kobasica od algi.
Ovo uže prekriveno sporama omata se pamukom da zaštiti mlade alge.
Ako se pitate, kućište je biorazgradivo i razgradit će se nakon četiri tjedna.
Užad se postavlja u razmaku od 50 m
u ovom dijelu morske farme.
Postoje strogi protokoli koji osiguravaju da ta užad ne ugrožava
kitove, dupine ili druge životinje.
-Samo pokušavamo riješiti problem. -Da.
Pokušavamo smanjiti emisije. Radi se o klimatskim promjenama.
Kad se učvrsti za okosnicu, ovo se uže spušta u vodu
da započne sljedeća faza rasta.
Ali nismo došli samo vidjeti proces.
Pogledajmo izbliza tu čudesnu morsku travu.
Fora.
To je Asparagopsis.
Uobičajeni naziv je harpunska trava.
-Ima te harpune na sebi. -Vidiš male šiljke.
Nevjerojatno je da ova mala biljka
može toliko promijeniti atmosferu planeta.
To je sićušna biljka na koju nitko nije obraćao pažnju,
a ispada da može spasiti svijet.
Sviđa mi se što Darin misli da sve može staviti u usta.
Srećom, i može.
Koja je presuda?
Da, dobro je.
Dobro je za jelo? Možda. No dobro je za okoliš kad ga krave jedu
jer sigurno smanjuje ispuštanje metana krava za čak 80 % ili više.
To bi moglo pomoći u smanjenju globalnih klimatskih promjena.
Zamislite to, morska trava s potencijalom da zacijeli planet.
Nijedna vožnja brodom ne bi bila potpuna bez mene na kormilu.
Ovo je zabavno. Kakav dan.
Požuri se, kapetane Zac. Požuri se, momče!
Ti si nesumnjivo najgori gusar za kojeg sam čuo.
Kapetan Jack!
Sirena radi!
O, ne. Idemo.
Ima li još melodija? Može li ići…
Ovaj proces počinje u laboratoriju i nastavlja se u oceanu,
a iako se čini složenim, nije.
I isplativ je.
Dobro, vratimo se na kopno da vidimo gotov proizvod.
Nije baš gusto, zar ne?
Toliko treba jednoj kravi dnevno.
-Što? -To je to? To je nestvarno.
Znači, toliko daš jednoj kravi u jednom danu
i proizvodnja metana gotovo nestane?
Više-manje.
Ne treba mnogo.
Prstohvat toga umiješan je u hranu
i proizvodnja metana krava drastično se smanjuje.
-Ni ne gledaju. -Hajde.
Sunce će nam uskoro zaći.
Hajde, krave.
Ekipo! Čeka vas popodnevni užitak.
Vrijeme je da nahranimo krave.
Darin se smatra šaptačem kravama pa da vidimo kako mu ide.
Koji je broj hitne službe u Australiji?
Bok! Dođi.
Čovjek koji nikad nije jeo meso sad goni krave.
Da! Bravo!
Vidi ga.
Zna što radi.
Hajde!
Vidi ti njega. Nije loše, Darine.
To je u mojoj mašti bilo mnogo gore.
Hej, ekipo.
Kad pojedu morsku travu,
dolazi do enzimatskog poremećaja u proizvodnji metana
zbog spojeva unutar algi.
I taj plinoviti otpad iliti metan pretvara se
u energiju koju životinja rabi za brži rast.
To ih sprječava da puštaju vjetrove?
Zapravo, 90 % metana nastaje preživanjem.
Dakle, podrigivanje, ne vjetrovi.
Zabluda je da izlazi kroz vjetrove, izlazi kroz podrigivanje.
Zaista?
Kravlja superhrana.
Izgledaju tako sretno. Pogledaj ih.
Zašto onda ovo ne upotrebljavaju svi farmeri?
I vi tek sada čujete o tome, zar ne?
Dajte im malo vremena i nadajmo se da će se proširiti.
Kad je riječ o klimatskim promjenama, nemamo baš mnogo vremena.
Vidjeli smo kako mala morska biljka
može imati velik utjecaj na klimatske promjene.
Slijedi moderna ideja sa zemljom koja može imati sličan učinak.
Idemo u Orange u New South Walesu
da naučimo kako najmanji organizmi na svijetu
mogu riješiti jedan od najvećih problema na svijetu.
Loam Bio je biotehnološki startup
koji čine farmeri, znanstvenici i poduzetnici
posvećeni rješavanju dva povezana problema,
razinu ugljičnog dioksida u atmosferi i smanjenje kvalitete obradivog tla.
A ovo je suosnivačica Tegan.
Poljoprivreda i klimatske promjene imaju složen odnos,
a ponekad složeni problemi zahtijevaju samo jednostavna rješenja.
Sjajno.
-Izgledaš znanstveno. -Osjećam se znanstveno.
Ovdje sjeme tretiraju mikrobnim gljivicama
koje nakon sadnje stvaraju stabilni ugljik u tlu.
Proces usjevu osigurava hranjive tvari
i sprečava ispuštanje ugljika u atmosferu.
To može pomoći u borbi protiv globalnih klimatskih promjena.
-Ovo je fora. -U što se upuštamo?
Ovdje se događa dobra znanost.
Ovo su specifične gljivice koje smo izvukli iz prirodnog okoliša.
Otkrili smo da ne poboljšavaju samo urod,
već i gustoću hranjivih tvari
što je zanimljivo iz perspektive proizvodnje hrane.
Kad želite povećati
zdravlje tog sustava prehrane, to je jako važno.
Ovo su sjemenke pšenice. Prepoznajete ih. Idu u mnoge pekarske proizvode.
Kad ih posadimo kako bismo uzgojili urod,
pretvorili smo ove gljivice u pravi proizvod,
tako možemo povećati prinos,
ali i obogaćujemo tlo dok smanjujemo ugljik u tom hektaru.
Tla diljem svijeta izgubila su između 20 % i 60 % ugljika
iz industrijskih poljoprivrednih praksi, ovisno o mjestu.
Gljivice na stolu izgledaju dosta neugledno,
ali kad shvatite što točno rade…
Nevjerojatne su.
Zanimljivo je
kako nešto tako sićušno i tako bezlično
može postati osnovom za pomoć s našim klimatskim problemom.
To je fora. Znam nekoliko filmova strave koji počinju ovako.
Neke gljivice izađu,
uđu u naša tijela i kontroliraju naš um.
Brine li vas zombi apokalipsa?
Srećom, naši su znanstvenici izbacili sve što bi moglo biti poput filma strave.
-Da? Sigurno su sve izbacili? -Apsolutno.
Mislim da imaš rupu u…
Pogledajmo tlo. Volio bih vidjeti kako to funkcionira.
-Sjajno. Idemo! -Super.
Vidjeli smo tretiranje sjemena u laboratoriju i testiranja u stakleniku,
ali pravi poligon za dokazivanje je ovdje, na pravoj farmi.
Off-road vožnja Ioniqom?
Čini li mi se ili ove krave bulje u nas?
Hej, ekipo.
Sad nas ignoriraju.
Da, razumiješ me.
Darin je na sretnom mjestu, vodi zamišljen razgovor sa stadom krava.
Mogu nastaviti, ali stigli smo
i upoznat ćemo farmera i suosnivača Loama Bia, Micka Wettenhalla.
Hej, kako ste?
-Sjajno. Ti? -Dobro.
-Hej. Darin. -Darin. Mick.
-Drago mi je. Zac. -Drago mi je.
O, čovječe. Uzbuđen sam.
Tko je to s nama?
Ovo je radna snaga.
To su Frank, Oompah, Pepper i Goober.
-Goober! Lijepo. -Goober.
Izgledaju iscrpljeno.
Dat ću im malo ljubavi.
Bili smo s Tegan
i uzbuđeni smo oko inokulacije
i djelovanje gljivica…
Baš fora, ne?
-Jako uzbudljivo. -Fascinantno.
Uz dugogodišnje iskustvo u uzgoju žita i pamuka,
Mick će nam pokazati kako ovo tretirano sjeme djeluje u tlu.
Koji probleme viđamo danas
kad nema dovoljno ugljika u tlu?
Ugljik podupire svaku funkciju u tlu,
od sposobnosti zadržavanja vode do dostupnosti hranjivih tvari,
filtracija zalijevanjem… Sve je povezano s ugljikom.
Što više ugljika imamo, trebamo manje kiše,
manje gnojiva i sve što ide uz to.
Ovo tlo ispod naših nogu…
Što si primijetio nakon implementacije toga u tlo?
I kako znaš da djeluje?
Pa, možeš vidjeti. Idemo.
Općenito vidite da je tlo tamnije boje.
I ima određeni miris.
Približi kameru.
Da vidimo. Kad sam prošli put testirao tlo na ovom polju,
bilo je oko 2,5 % ugljika.
Na koliko ciljaš?
Koliko god ide.
Američki prosječni udio ugljika u tlu obično je između 1 % i 4 %,
ali kod Loam Bia čak i 6 %.
Što više ugljika možeš unijeti u tlo, to je zdravije.
Usjevi jačaju i imaju više hranjivih tvari,
ali drugi nusproizvod nazivaju povlačenjem.
To znači da se ugljik povlači iz zraka u tlo,
a to može imati ljekovit učinak na razinu ugljika
i usporiti klimatske promjene.
Farmeri se ne moraju odmaknuti od onoga što rade.
Nastavite raditi svoje, a mi ćemo dodati i tehnologiju.
Kažu da je to tehnološki popravak.
No nije. To je samo još jedan alat.
Alat koji vidiš kod susjeda i kažeš:
„Ja imam X ugljika kad rabim ovu tehnologiju,
dok se susjed služio sustavom X i tehnologijom i dobio više ugljika.
I ja ću tako.”
Farmeri uče kroz ogradu.
-Da. -Uvijek gledaju preko ograde.
Neće slušati prodavača ili znanstvenika.
Poslušat će farmera koji provodi te tehnologije
i mi moramo iskoristiti tu moć.
Promjena globalne emisije ugljika
neće se dogoditi ako jedna farma primijeni nove metode.
Ovo će morati postati novi standard za sve farme.
No veći prinosi, hranjiviji usjevi i zdravije tlo za buduću poljoprivredu
poticaji su da farmeri naprave promjenu.
Napredne poljoprivredne metode Loam Bia daju bolje usjeve,
a istovremeno i liječe naš planet.
Taj je proces dio šireg koncepta koji se zove regenerativna poljoprivreda.
Za dublje objašnjenje, nudim vam ovo.
Kod globalnog zatopljenja
govorimo o jednom od glavnih uzroka, ugljičnom dioksidu.
Hej, ne moraš biti tako formalan. Možeš me zvati CO2.
Stavi me u vodu i imaš pjenušavi napitak, a to je fora.
Da, ali kad ga u atmosferi ima previše,
to podiže globalnu temperaturu,
što uzrokuje loše stvari, a to nije fora.
Žao mi je zbog toga.
Ali ima nade.
Ima? Kako?
-Uz regenerativnu poljoprivredu. -Rege… Što?
Regenerativna poljoprivreda je sustav
kojim poljoprivrednici održivo i prirodno liječe tlo,
uzgajajući zdravije i hranjivije usjeve,
a istovremeno može poništiti i posljedice ugljičnog dioksida na planetu.
Fora.
Jest! U regenerativnoj poljoprivredi nema kemikalija ni pesticida.
Praksa uključuje uzgoj bez obrade,
raznolikost kultura i mnoge druge metode.
Tako dobivamo zdraviju hranu za potrošače
i željene rezultate povlačenja.
Hej, hoćeš li biti dobro?
Čovječe! Ovdje je zabava.
Hej, kako se ti zoveš?
Da, bit će dobro.
Do ekoinovacije može doći
jednostavnim preispitivanjem sustava koji postoje desetljećima.
Često čujemo: „Tako se oduvijek radi.”
To je opravdanje da se dugovječni sustav ne mijenja.
Ali u srcu Sydneyja
ovaj skroman dvoetažni dom iz 19. stoljeća
prkosno krši sva pravila,
jer zahvaljujući vlasniku Michaelu Mobbsu,
ova gradska kuća tehnički živi izvan mreže.
Kako mu to uspijeva? Saznat ćemo.
Hej, čovječe.
-Hej. -Zac.
-Zac, drago mi je. -Također.
-Bok. Darin. Drago mi je. -Dobro došli u moju malu kolibu.
-Znači, ti si izvan mreže. -Da.
Kako se to dogodilo?
-To je… -Usred si grada.
STRUČNJAK ZA ODRŽIVOST
Reagirao sam kao dijete kad su mi rekli da se to ne može.
-Tako da… -Sviđa mi se.
-Nekoć sam bio odvjetnik. -Odvjetnik.
Sudjelovao sam u parlamentarnoj istrazi o upravljanju vodom u Sydneyju.
Imao sam dvoje djece,
a supruga i ja odlučili smo napraviti veću kuhinju i kupaonicu.
Tijekom tromjesečne renovacije isključio sam gradsku vodu,
kanalizaciju
i stavio solarne panele.
Posljednje 24 godine ništa odavde nije završilo u kanalizaciji.
Pet je metara široko. Ni kišnica nije otišla odavde.
Držao sam dva milijuna litara vode ovdje…
-Dva milijuna litara? -Da.
Kanalizacija je tretirana.
Trebao sam podatke pa smo svaka dva tjedna uzimali uzorke
i uspoređivali ih u laboratoriju s gradskom vodom.
Moja je bila čišća svaki put tijekom 12 mjeseci.
-Čišće od gradske vode? -Da.
I to me oslobodilo.
Ljudi se brinu za planet, i ja isto, ali ovako mogu nastaviti sa životom.
Mogu otvoriti slavinu i ne činim zlo.
I ja se mogu dugo tuširati i ne činim zlo.
Zaintrigirao si nas.
Tri su osnove života izvan mreže. Trebaš vlastite izvore energije i vode
i način rješavanja otpada. Kako to Michael radi?
-Pogledajmo tvoj sustav. -Uđite.
-Kako ovo funkcionira? -Želim znati.
Da, fora.
Moram reći, kad uđete, izgleda kao svaka normalna kuća,
ali ima jedinstvenu vibru.
Čudno je. Osjećam se ugodno i opušteno.
Jako.
Dakle, kuću noću napajaju baterije,
a rok trajanja baterija
ovisi o broju pražnjenja.
Ovaj mali uređaj ovdje danju
premošćuje baterije i odvodi solarnu energiju ravno u svjetla.
-Fora. -Nije li to fora?
Tako dobivaš 50 % više od baterije.
-Apsolutno. -Da, fantastično.
-Pokazat ću vam baterije. -Da, savršeno.
Dečki, ako stanete ovdje…
-Dolje. -Evo ga.
Podrum je odlično mjesto za baterije zbog stabilne temperature.
-To ih hladi. -Da.
I tako zadržavaju svoju učinkovitost.
-Imaš li Ono? -Što?
-Imaš li Ono? Stvorenje? -Ne.
Možda ne voli Kinga.
-Nitko ne spava dolje? -Ne, no dođi na audiciju.
Da!
Ne, hvala.
Moram pitati. Voda.
-Da. -Recikliranje. Kaptaža.
-To je moja strast. Dođi vidjeti. -I moja.
Pogledaj tog pauka.
Dobar dan, stari!
To je to, Australija!
Ova voda je…
Evo ga.
…s mog krova.
-U potpunosti kišnica. -Tako je.
Mjeri se svaka dva tjedna 18 mjeseci i čišća je od gradske vode.
-Dobro je. -Nije li ukusna?
-Krasno. -Sjajan okus.
-Za… -Za dobru vodu.
Za čistu vodu s neba izvan mreže.
Sjajno je imati ljude koji cijene vodu.
Ovo moramo raditi. Iskoristi ono što ti padne besplatno na krov.
Sto posto.
Jesi li ikad ostao bez…
Zalihe se prazne.
-Stvarno? -Da.
-Jer manje kiši? -Da.
Manje i rjeđe.
Vjerojatno dva-tri puta godišnje, katkad i četiri puta godišnje
uzmem nekoliko jaja
i odem susjedima.
Pitam ih: „Mogu li posuditi vaše crijevo?”
-Ne želim, ali… -Da.
I kad to učinim, padne kiša.
To je kišni ples.
Igra se sa mnom. Dakle…
Pola vode koju rabimo, barem u australskim kućama,
služi za ispiranje zahoda i pranje rublja.
Zašto bih rabio ovo…
Netaknutu, prekrasnu vodu.
…za ispiranje zahoda?
Nikad nisam tako razmišljao, ali istina je.
Agencija za zaštitu okoliša kaže da na zahode otpada oko 30 %
kućanske potrošnje vode u Americi.
Zasad većina američkih domova nema sustav
za skupljanje otpadnih voda iz tuševa, perilica posuđa ili umivaonika
koja bi se onda reciklirala preusmjeravanjem u zahode,
no bilo bi puno bolje da imaju.
To je nevjerojatno. Mislim da bi u teoriji
svi htjeli dati svoj doprinos.
Žele trošiti manje energije, žele da voda bude čista i prirodna.
Ne želimo živjeti izvan mreže, ali način za uvođenje toga
čini se kompliciran.
Ne znam zašto jer sve što nam opisuješ izgleda jednostavno.
-I jest. -Da.
To mi je jako važno čuti.
Ljude se obeshrabruje govoreći im da nešto ne mogu. I gle ovo!
Ja sam običan Australac i u gradu radim ono što farmeri rade na selu.
Imajte na umu da Michael živi izvan mreže,
ali ne usred ničega.
Usred je grada i okružen je mrežom.
Ovo je važno na farmama,
ali kad to učiniš usred grada, ističe se.
Fantastično je.
-Živjeli. Bilo mi je drago. -Također.
Hvala. Ovo je nestvarno.
Ne mogu vjerovati što si postigao. Hvala što si nam pokazao. Ovo je…
Ovo je jasan pokazatelj onoga što želimo postići i prema čemu idemo.
To je priča naše emisije.
-Poštovanje. -Također.
Nemam televizor, no pogledao sam vašu emisiju o Islandu.
-Fantastično. Još, molim. -Predivno.
-Hvala na doprinosu. -Da.
Hvala na sudjelovanju.
Michaelova održiva kuća prikazuje kako bi budućnost mogla izgledati,
a promjene koje je učinio sjajan su primjer
utjecaja na okoliš samo jedne osobe.
No i ostanak na mreži i prelazak na solarnu energiju
može imati značajan učinak u pravom smjeru.
Gradovi i općine vjerojatno će uvijek trebati
veću zajedničku infrastrukturu za pravilan i učinkovit rad.
Sljedeća postaja pokazat će nam veliku moć
kolektivne distribucije energije na veliko.
Na ovom dijelu zemlje nalazi se mala farma.
Usjev je vjetar,
a ubire ga 39 turbina
i proizvodi 80 megavata snage.
To je dovoljno za napajanje 50 000 domova čistom energijom.
Ovo je vjetroelektrana Crowlands.
Od 1887. godine čovječanstvo putem vjetra stvara energiju.
TAJLAND
Učinkovitost raste, a vjetar je i dalje ključna komponenta…
SAD
…čiste i obnovljive energije.
DANSKA
Iako vjetrenjače nisu nove inovacije,
način na koji se struja iz ove vjetroelektrane distribuira jest,
a mi ćemo saznati kako od lord gradonačelnice Melbournea.
Nije li to fora titula, „lord gradonačelnica”?
-Kako ide? -Bok. Ja sam Rachel.
S nama je i direktorica Pacific Hydra.
Da, točno.
Da, ovo je puno veće no što sam mislio.
Teško je povjerovati da je do vrha 100 m,
a oštrica je dugačka još 42 metra.
Za ovaj veliki projekt
imamo 30 strojeva ispod kojih stojimo. To je velika vjetroelektrana.
Zove se Program obnovljive energije u Melbourneu.
To je apsolutno utabalo put
jer je velikim korisnicima energije pokazalo da možemo
zajedno raditi na klimatskim promjenama.
Shvatili smo da ne možemo sami i da trebamo
okupiti velike korisnike energije kako bi se to isplatilo.
Trebali smo veliki razmjer da sklopimo ugovor o kupnji struje
s Pacific Hydrom.
Veliki energetski kupci stvaraju zadrugu
i opskrbljuju se energijom po mnogo nižoj cijeni,
a istovremeno rabe vjetar umjesto fosilnih goriva.
Ovo je pravi podvig za jedan grad.
Svaki dio struje koji rabimo kao organizacija u gradu Melbourneu,
svaka ulična lampa,
svaki eliptični stroj u teretani naše zajednice,
svaki podcast koji se snimi iz naše knjižnice
pokreće 100 % obnovljiva energija iz ove vjetroelektrane.
Surađujući s Pacific Hydrom, pokazali smo
da postoji način da se udružimo.
Sada diljem Australije
39 različitih gradova radi na sličnim projektima.
Pet posto naših emisije je nestalo.
Fora.
To je veliko,
a tu je i mehanika i struja.
Znate li kakvu glazbu vole ove turbine? Obožavaju metal.
-Točno. -Ovdje sam ako me trebate.
Samo u Australiji vjetar postaje sve konkurentniji.
Sad vidimo najave zatvaranja velikih elektrana na ugljen
jer više nisu konkurentne.
Da se maknemo s vjetra i pogledamo turbine?
-Da. -Da? Uđimo.
Jedva čekam.
Kako osoba kod kuće
može prisiliti svoju vladu na poteze poput vašeg?
Nađi trgovca obnovljivog izvora energije.
To je dobar početak.
I lobirajte kod lokalnih članova:
„Želimo obnovljive izvore energije. Želimo napredovati.”
Ovo je energija budućnosti, pa bismo trebali napredovati
za sljedeće naraštaje.
-Čuješ li kako se kreće? -Ne možeš ne čuti.
Ovdje je kao cijela kuća.
Ogromno je!
Pogledaj ovo, unutrašnjost vjetrenjače.
Struja se spušta kroz aluminijsku sabirnicu u kablove
i onda u kutiju pored Sally.
-Dobro da smo ga isključili. -Veliki izmjenjivač?
Da, točno, a zatim ide kroz kutiju koju ste vidjeli vani
i kroz podzemne kablove do mreže.
A onda u gradsku vijećnicu
i kad upalim svjetlo u uredu,
znam odakle struja dolazi.
Sveučilišta, umjetničke instalacije i tvrtke diljem ovog područja
dobivaju energiju iz vjetrenjača ove zadruge.
Vidim zašto vjetrenjače dobro funkcioniraju!
-Ode on. -Opa!
Opa.
Vjetar je snažan.
Da. Zamisli kako je gore.
O, moja kaciga!
-To je taj vjetar! -Tako je.
Ovo je bilo fantastično.
Ovdje smo naučili da ovo možemo beskonačno raditi
diljem Australije i svijeta.
-Da. -Nevjerojatno.
-Hvala što ste nam se pridružili. -Hvala što ste došli. Drago mi je.
-Bravo. -Zadovoljstvo mi je.
-Hvala lijepa. -Hvala.
-Nevjerojatno. -Dobro. Drži kacigu.
-Da! Pokušat ću je držati na oku. -Da, držim ga!
Hvala, kompa. Ne mogu…
Većina pakovanja za hranu i piće napravljena je za jednokratnu upotrebu.
Rijetko se reciklira
i to čini gotovo polovicu čvrstog gradskog otpada u SAD-u.
Na putu do sljedećeg odredišta Darin mi je rekao za ekoinovativne tvrtke
koje poduzimaju nešto.
Tu postajem uzbuđen. Kad shvatiš da postoje tvrtke
koje mijenjaju igru služeći se biljnim vlaknima
u borbi protiv plastike za jednokratnu upotrebu.
Surađuju s najvećim svjetskim tvrtkama, a nitko ne zna za to!
Pomažući najvećim tvrtkama u industriji hrane i pića
da zamijene plastičnu ambalažu ovim biljnim rješenjima,
to je ekoinovacija koja može promijeniti svijet.
-Ovo je sjajno. -Da.
Naša posljednja postaja izvan je Melbournea.
Upoznat ćemo muža i ženu koji su odlučni promijeniti svijet.
Svijet folije.
Upotrebljava se za zaštitu hrane
i u teoriji smanjuje otpad, no obično se izrađuje od plastike.
Osim što je na bazi nafte, nije ni biorazgradivo.
-Dobar dan! -Hej, ljudi.
-Dobro došli! -Uđite.
-Kako je? -Ja sam Jordy.
Ovo su Julia i Jordy, vlasnici Great Wrapa.
Kako ide?
Ovo je naša tvornica. To je mala pilot tvornica.
Imamo golemu viziju.
Baš kupujemo strojeve koji mogu napuniti dva ovakva postrojenja.
Zasad imamo ovu bebu, našu malu igračku
pa možemo proizvoditi male količine folije.
-Alternative plastičnoj foliji. -Da. Točno.
Rabimo biopolimere, „bioplastiku”,
i dobijemo biorazgradivu prianjajuću foliju.
Od čega je obična folija? Teške plastike?
-Plastika na bazi nafte. Da. -Prava plastika.
Užasno. Može se razgrađivati i do 1000 godina
ili će se razgraditi u mikroplastiku i završiti u oceanima.
Deset posto svjetske nafte odlazi na izradu plastiku. Odvratna količina.
Očito smo vidjeli velik problem u pakiranju
i bile su to dvije sjajne ideje koje se jednostavno nisu preklopile.
Postupak je vrlo složen, ali evo jednostavne verzije.
Umjesto korištenja nafte za izradu folije,
Julia i Jordy rabe otpad na bazi povrća.
Tako je. Iskorištava se vegetacija koja bi završila u smeću.
Pronašli smo tvrtku iz Idaha koja rabi otpad od krumpira.
Sve one gluposti na kori
i sve što ostane nakon pripreme pomfrita ili čipsa,
sve su to pretvarali u biopolimer.
Pomislio sam da je to ludo.
„Biorazgradivo je pa se može razgraditi i u oceanu.
Zašto to ne upotrebljavamo?”
Istraživali smo i 150 000 tona plastične folije
svake godine završi na odlagalištima u Australiji.
Što se tiče utjecaja, imalo je smisla,
to je bio velik dio koji smo mogli napasti.
Vidjeli smo da ćemo imati najveći utjecaj ako napravimo prianjajuću foliju.
Nastavili smo petljati s formulom
i došli do toga da će biti iste cijene kao i plastična.
-Ista cijena? -Da, sad stvarno nemaš ispriku.
Nema razlike u troškovima pa nema ni isprike.
Samo se mora proširiti. I jest.
Javljaju nam se najveći supermarketi u Americi i Australiji,
najveće rudarske tvrtke na svijetu…
Svi žele rabiti ovu foliju jer svi razumiju problem.
U ugovoru s dioničarima stoji da planet stavljamo ispred dobiti.
Ako se ulagač prijavi, mora pristati na tu ideologiju.
Još jednom dokazujući da biti dobar prema Zemlji može biti isplativo.
-Jeste li vidjeli kuglice? -Želite li vidjeti biopolimer?
Da, molim te. Pogledajmo.
-Evo ih. -Opa. Mogu li…
-Dodirni. -Samo daj.
Prvo stvarate kuglice, a zatim ih rastopite i preoblikujete?
-Točno. -Da.
To je vrlo slično industriji plastike.
Da. Koristimo se istom opremom.
U osnovi, prvo se događa proces fermentacije
kako bismo dobili željeni škrob.
Upotrebljavamo malo naftnog derivata
i onda to miješamo kako bismo stvorili našu tajnu formulu.
Staviš to ovdje, rastopiš i na drugom kraju izađe folija.
Na što se razgrađuje kad je u oceanu?
Taj voćni i krumpirov otpad, on bi istrunuo
i pretvorio se u metan koji bi završio atmosferi,
a to je 30 puta jače od ugljičnog dioksida.
Kad se razgradi u ugljik, čak i u oceanu,
to je 30 puta bolje od potencijalnog ishoda.
I dalje se razgrađuje, ali neće nikome naštetiti.
-Koliko je ovdje krumpirovog škroba? -Oko 65 %.
Šezdeset pet. A ostalo je…
Biopolimer iz naftnih derivata.
I dalje se izrađuje s udjelom nafte, a sljedeći je korak
da za nekoliko mjeseci ovo bude stopostotni voćni otpad.
Opa.
Ovo je konačan proizvod.
Ista je kao folija na koju smo navikli, ali koliko dobro funkcionira?
Testirajmo je.
Nevjerojatno!
Izgleda kao folija u koju mi je mama motala hranu.
Ista je.
U prosjeku, koliko se brzo razgrađuje?
U kompostnoj kanti kod kuće može se razgraditi za dva tjedna.
A za tjedan dana u industrijskom postrojenju za kompostiranje.
Na odlagalištu za nekih šest mjeseci.
Okreni se!
Znao sam. Vidio sam njegove male oči.
-Ne želim trošiti plastiku. -Ne.
-Nije plastika. -Nije plastika.
-To je… -Samo ti daj.
-Baš fora. Čestitam. -Hvala.
Čekaju nas velike stvari.
Ugljik koji možemo izvaditi iz atmosfere
i plastiku iz oceana…
Koji je krajnji cilj?
Oboje bismo voljeli vidjeti svijet u kojem se plastika od naftnih derivata
ne proizvodi.
To je san.
Voljeli bismo razvijati proizvode s formulom koju imamo
i nastaviti pogađati ona područja sa snažnim utjecajem
sve dok više ne bude plastike na svijetu.
Imajte na umu da danas kalibriraju strojeve,
tako da će sav ovaj proizvod završiti u kompostu.
Čovječe, baš fora.
Olakšali ste nam izbor. Nema izbora.
Da, to je to.
-Riješili ste golem problem. -Da.
Je li snažna?
Nisam rekao da je testiraš na meni!
Sjajan položaj.
Zašto sam ovako stavio ruke?
Napet ću mišiće i izvući se.
-To! -Nisam mislio da će upaliti!
Pakirajte se, idemo.
Od klimatskih promjena i iscrpljenih resursa
do zagađenja zraka i vode, Zemlja je prilično iscrpljena.
Ali uvijek ima nade.
Tema ovog nastavka su ekoinovatori
i to se može primijeniti na sve aspekte našeg života.
Kako ulazimo u novu fazu tehnološke revolucije,
ekoinovacije postaju nov i uvijek prisutan cilj.
Ohrabrujuće je vidjeti da je mnogo tvrtki, poduzetnika i ulagača
doraslo izazovu i da traže načine kako zadovoljiti potrebe potrošača
i manje štetiti ekosustavu ili čak istovremeno liječiti Zemlju.
Te ideje ne moraju biti savršene,
ali spremnost na male promjene i male korake,
uvijek u boljem smjeru,
naposljetku može učiniti razliku.
A stari načini?
Pa…
Nadam se da će izumrijeti
prije nas.
-Pogledaj ovo. -Zar ne?
Ovaj nastavak, ali i naše druženje u Australiji bliži se kraju.
Slavimo uz posljednji obrok i osvrt na ovo sjajno putovanje.
Nije je Australija divna?
Obožavam je.
-Vjerojatno ćeš dobiti susjeda… -Da.
Glavno jelo. Chef će objasniti.
Opa.
Ovdje imamo wagyu odrezak
s okruglicama od krumpira,
pireom od cvjetače, bundevom i makadamijskim orasima.
-Opa. -Uživajte.
-Nevjerojatno miriše. Hvala. -Hvala, chef.
Toliko je malenih stvari s ovog putovanja.
Jedna od najvećih je povezanost s prirodom gdje god se nalazio.
Kao što smo vidjeli kod Joosta u njegovoj kući i oko kuće.
To je uvijek bila svrha svega ovoga. Ne radi se o spašavanju planeta.
Odakle početi?
Planet će nastaviti s nama ili bez nas.
Radi se o tome da ljudi inspiriraju druge
da donose najbolje i najinformiranije odluke.
Da žive najzdravije i najsretnije živote…
Ti si sastojak, sastavni dio procesa.
Moramo razgovarati i pitati:
„Hoćemo li biti ovdje za 20 000 godina ili ćemo se ubiti?”
…da uživaju u našoj prekrasnoj Zemlji i u svemu što nam nudi.
Da je ostavimo boljom no što smo je zatekli
za sljedeće generacije.
-Da budemo bolji. -Živjeli, kompa.
-Volim te, buraz. -Volim te.
Hvala, dečki. Vidimo se.
Naš tim priznaje tradicionalne vlasnike teritorija.
Odajemo počast starješinama jer oni čuvaju tradicije, kulturu i nade
Aboridžina i Otočana Torresova prolaza.
Prijevod titlova: Veronika Janjić