En boomslange ble stjålet fra dyreparken i går.
Den er ekstremt farlig.
Far.
Noe nytt om sønnesønnen min?
Ingen endring.
Han har ikke våknet.
En far skal beskytte familien.
Da Wataru var på taket...
Da han ble dyttet...
Hvor var faren hans?
Wataru har flaks.
Du får aldri vite hvilken grusom skjebne -
- uflaksen din har reddet deg fra.
Takk for at du tok jobben.
Jeg er klar. En ny og forbedret utgave.
Etter at jeg begynte å gå til Barry, har jeg følt meg så rolig.
Jeg er mindre impulsiv og mer tolerant overfor andres feil.
Jeg var usikker på å jobbe igjen, men som Barry sa:
"Sender man ut fred, får man fred tilbake."
Du og psykologen har visst glemt hva du jobber med, Marihøna.
- Marihøna? - Det nye dekknavnet ditt.
- Marihøna? Seriøst? Liker du det? - Jeg liker det.
Hvis du liker det, så.
Nå skjønner jeg. Marihøner bringer lykke.
- Du har ikke uflaks. - Nei vel?
Jeg har uflaks av bibelske proporsjoner.
Folk dør bare de er nær meg.
- Nå overdriver du. - Gjør jeg?
- Politikeren? - Jeg stemte på deg.
Pikkoloen som gikk opp på taket fordi han ville dø?
Mest uflaks for hans del.
- Hold ut! - Han døde jo ikke.
- Du kjørte ham til sykehuset. Ren flaks. - Ja visst.
Jeg føler meg hjemme her. Folk er omtenksomme.
Unntatt han.
- Hvorfor er betalingen så bra? - Carver fikk et mageonde.
- Han tar ikke hentejobber. - Er jeg andrevalget etter Carver?
Du ville ha noe lett i starten. Lettere blir det ikke.
Faen. Jeg må ha mistet nøkkelen da jeg ble dyttet. Hva var nummeret?
523.
Carver, den fyren har stort ego.
Der har du en som kunne trengt selvutvikling.
- Si at han er syk? Barnslig. - Jeg hører at du har vokst.
Ja da, jeg dømmer. Jeg må jobbe med det.
Men for en dust.
Du har rare bestillinger. Kinaputter?
Jeg er rådsnar.
Ikke si at du bestilte sovepulver.
- Nei da. - Den livvakten fikk nesten hjertestans.
Jeg har justert dosen.
Ta pistolen.
Billetten, takk.
Takk for at du reiser med oss. Førsteklasse er den veien.
Domo.
- Jeg antar at du ikke tok pistolen? - Barry sier konflikter kan løses fred...
- Til noen konflikter trenger du pistol. - Au da.
- Jeg er på. - Du starter bra.
Her var det fint.
Økonomiklasse?
- Jeg vil starte firma for lette oppdrag. - Elendig forretningsplan.
Ikke flere sosiopater og galninger, bare bra folk.
- Barry sier jeg bør endre på ting. - Barry vet ikke hva du jobber med.
Hør her: Lyntoget har 16 vogner.
Ti økonomi, seks førsteklasse og stopper bare i ett minutt.
Faen heller.
Er han blind?
Ikke stjel kjeks.
Gikk det bra? Greit.
- Jævla rasshøl. - Takk.
Hvorfor gjør de sånn? Jeg blir jo nødt til å ta.
Du må søke hjelp.
Gullfisk-kjeks? Jeg skjønner det ikke.
Hva er det jeg skal hente for noe?
En stresskoffert med togklistremerke på håndtaket.
Kofferter har eiere, de er ikke enkle.
Visstnok er eierne på økonomiklasse.
Flere eiere? Hvorfor ba du meg ikke ta pistolen?
Jeg gjorde det. Du ville være spirituell.
- Chiketto? - Billett, ja.
Vent litt.
Nei. Kvittering.
Jeg må ha mistet billetten.
Kvitteringen viser at jeg har kjøpt billett.
Ett stopp.
Ja.
Domo arigato.
Bukker man ikke her?
Jeg dyttet ham. Førsteklasse. Sete B4.
Unnskyld.
Jeg ser etter...
Du fant henne.
- Lemon. - Tangerine.
Du blør.
Faen også. Hvem har jeg drept?
- Bruk våtserviett. - Det er ikke mitt. Jeg blør ikke.
Ha jakken åpen, da, så alle kan se.
- Jeg viser fram slipset. - Er du teit?
Folk legger merke til det, Sitron.
De legger merke til teite kodenavn. Hva med eple eller appelsin?
- Hva er i kofferten? - Det vet du hvis du tenker deg om.
Penger, ja.
- Tangeriner er sofistikerte. - En frukt?
De er krysspollinerte. Tilpasningsdyktige, som meg.
Seks økonomivogner.
30 passasjerer per vogn.
To kolli per person, to ganger to...
Jeg finner aldri én stress...
- Togklistremerke på håndtaket? - Ja.
Fytti grisen.
- Hvorfor er jeg Sitron? - Du er sur. Ingen liker sitron.
- Jo, limonade, sitrondrops... - Sår hals?
- Sitronterte. - Når spiste du det sist?
- Sitronregnkake? - Prater du om sitron?
- Jeg har kofferten. - Det er flott.
- Det er alltid en hake. - Nei da. Kom deg av toget.
Jeg liker sitroner, ikke kodenavn.
Ferdig med skjønnhetssøvnen.
- Nå må du våkne. - Ikke slokne.
Hvor er jeg?
Du er trygg. Faren din sendte oss.
- Jobber dere idioter for far? - Vi kan ta deg til ham i ei kiste.
Egentlig er vi bare innleid.
Jeg er Tangerine. Han er Lemon.
Som frukten?
- Sett Lokomotivet Thomas? - Nå igjen.
Nå til dags er alt man ser på, vold og drama helt uten budskap.
Hva er poenget? Hva skal vi lære av det?
Alt jeg har lært om folk, har jeg fra Thomas.
- Har du med klistremerkeboka? - Alltid.
Tangerine er en Gordon. Den blå.
Gordon er sterkest og viktigst, men hører ikke på andre.
Hva?
Noen er som Edward: kloke og snille. Noen som Henry: flittige og sterke.
Noen er som Diesel.
Fy faen!
De lager bare trøbbel. Du, derimot.
Du virker som en Percy.
Ung.
Søt.
Ikke så oppvakt.
- Er dere ferdige nå? - Ja.
Faren din hyrte oss til å få deg ut av knipa du har havnet i.
- Hvorfor er du Tangerine? - Sofistikert.
Det er uvesentlig. Det vesentlige er de 17 likene -
- fra triaden som bortførte deg for å utpresse din psykotiske far.
16.
- Hva? - 16 lik.
- Nei, 17. - 16.
- Du går meg på nervene. - 16.
- Jeg kjører hodet i veggen. - Kanskje du husker bedre da.
- Det var 17, for faen. - Greit at vi tar dette nå?
HVOR MANGE DE DREPTE
En.
To, tre.
Fem som spilte poker.
Løp!
Sværingen.
Helst i dag!
Ti.
Tre rasshøl med sverd.
Ta imot!
- Hvorfor har dere alltid sverd? - Møkka-triade.
Drittsekk!
Jeg liker sverd.
- Tid for Jaffa Cake. - Wagon Wheel?
- Det blir bra. - Sving!
14 og 15.
MC-pikken.
16.
- Du glemte sivilisten på gata. - Hva faen...
Hei, kompis. Gikk det bra?
- Det var ikke vår skyld. - Ikke det?
- Hva hadde Lokomotivet Thomas sagt? - Nå er du slem.
- "Ta ansvar for dine handlinger." - Han snakker ikke sånn.
Jeg må fjerne meg fra eierne.
- Er du nervøs? - Ja, jeg er nervøs.
- Jeg går av på neste stopp. - Nå setter vi oss ned.
- Vet du hva de kaller din papusjka? - Klart det.
- Kvitedauen. Ingen frukt akkurat. - Nei, nettopp.
Det fortelles om en kvinne som var -
- så uheldig å skylde faren din penger.
Det tok henne litt tid å skaffe de pengene.
Men hun betalte tilbake fem minutter senere.
- Hva gjorde han? - Kuttet armen av henne.
Han sa hun skyldte ham en finger for hvert minutt.
Men han skånet henne med å kutte alt i ett.
- For lett. - Nå overtenker du.
- Du undertenker. - Ordet fins ikke. Har du googlet det?
- Ikke nøye. - Hva ville Barry ha sagt?
"At en negativ innstilling gir negativt resultat."
Hvor mye betaler du ham?
Vi skal beskytte deg og få med oss kofferten med pengene.
Jeg akter å fullføre oppdraget og beholde...
- Lemon. Hvor er stresskofferten? - I bagasjehylla.
Kofferten, Lemon. Hent den jævla kofferten.
Dere utgjør en risikofaktor for far.
Han trenger ingen grunn til å drepe folk som dere, men en grunn til å la være.
Har han det?
Forvirrende.
- Hallo? - Har du Kvitedauens sønn?
Mener du kødden med tatoveringer i trynet?
- Og stresskofferten? - Ja, så klart.
Dere går av på Kyoto stasjon. Da er oppdraget fullført.
- Den var her. - Ikke nå lenger.
Vi må finne den som tok den.
Kanskje du har rett.
Kanskje lykken min har snudd.
Du.
Ja.
Jeg.
Men du er Yuichi Kimura.
Og du kom hit for å drepe meg.
Foreldrene mine kaller meg malenkij prints.
Det betyr lille prins. De ønsket seg åpenbart en gutt.
Du bør nok helst høre hele historien.
Ellers vil du angre bittert.
Det er sykehuset. Vent litt.
Hei. Ser du gutten nå.
Bra, for hører du ikke fra meg hvert tiende minutt, -
- eller jeg ikke svarer når du ringer, -
- vil jeg at du skal gå inn og drepe...
Hva var det sønnen din het?
- Wataru. - Akkurat, ja. Drep Wataru.
Var det ikke bra at vi ventet?
- Vi har sønnen. Det var oppdraget. - Han vil ha sønnen og de ti millionene.
Hvilke tre ord beskriver situasjonen?
Reddet, hans, sønn. Familie er viktigere enn penger.
Vet du ikke hvem Kvitedauen er?
- Jo, du sa det nettopp. - Hvorfor sender jeg deg info?
Aner ikke.
Den japanske underverdenen ble styrt av Minegishi.
Minegishi var en brutal jævel.
Men han var gammeldags og vektla tradisjon og troskap.
Ble du først innvidd, var du en del av familien.
Så dukket det opp en to meter høy kis fra Russland.
Visstnok var han blitt utstøtt fra russisk mafia eller eks-KGB.
Ingen kjenner sannheten.
Men det som er kjent, er at russeren -
- steg i gradene, litt etter litt, drap etter drap.
Han ble jævlig fort en av Minegishis nærmeste.
Sjefens betrodde menn sa: "Den kisen er ikke riktig navla."
"Han er ikke pålitelig. Han er farlig."
"En moderne pest", sa de. "En kvitedaue."
De hadde så rett, så rett.
Han inngikk egne allianser.
Dannet sin egen gjeng.
Hva gjorde han?
Dolket sjefen i ryggen. Billedlig talt. Han blåste hodet av ham.
Han utslettet navnet Minegishi i løpet av én natt -
- og skapte et imperium som var Kvitedauen verdig.
Så, la meg si det rett ut:
Vi har en psykotisk leder med klodens største forbryterliga -
- stappet rett opp i rassen vår.
Han er en Diesel.
Nevner du Lokomotivet Thomas igjen, skyter jeg deg i trynet.
Hvorfor hyrer en sånn storkar to frilansere til å befri sønnen?
Hadde du lest infoen, hadde du visst om kona.
Hun betydde alt for ham og omkom i en bilulykke.
- Siden har han buret seg inne. - Et visst lokomotiv kaller sånt lærdom.
Han hyrte ikke hvem som helst. Han ba om de beste: de to fra Bolivia-jobben.
Han ba om proffer som ikke kom til å drite seg ut.
- Tre ord: Vi er... - Fucka.
Hva vil du?
Folk tror at jeg er en vanlig jentunge.
Noens framtidige kone eller framtidige mor.
Men jeg er ikke en del av noen andres historie.
Dere er i min.
Hva raker det meg?
Du jobber for byens farligste boss: Kvitedauen.
Du må bare nekte, men du jobber for en som jobber for en annen et cetera.
Og alt hører inn under samme person.
For to dager siden ga du en koffert til en av Kvitedauens folk.
Da så jeg mitt snitt til å følge kofferten og finne Kvitedauen.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Det er historiens høydepunkt: Du skal drepe ham for meg.
Hvordan i helvete skal jeg drepe Kvitedauen?
Det får du se.
Se der.
Vi er i rute.
Slapp av. Du ser anspent ut.
Vi reddet sønnen hans.
Vi finner jævelen som tok kofferten, og så er alt såre vel.
Har du vest?
Man blir bare uforsiktig og kan bli skutt i halsen.
Den stopper skudd mot brystet. Så du ikke den episoden av Thomas?
Nei, den høres jævla dyster ut. Vis at du har baller.
Vi har endret planen.
Først kona, så sønnen. Mange kvitedauinger.
26 ÅR TIDLIGERE
Du må være sterk, gutten min. Forstår du det?
Vær sterk.
Hjertet mitt.
Nei!
Finn den jævelen som gjorde dette.
HEVN
Din jævla heldiggris.
Stakk du meg?
- Du ødela livet mitt! - Hvem er du?
Jeg vil ha hevn.
Den som drepte El Saguaro, drepte kona mi.
Skjebnen ga meg to for prisen av en.
Kan vi ikke ta timeout og prate om dette?
- Jeg gir meg aldri. - Hva?
Bare flykt, du, Jeg finner deg nok.
Hvorfor?
Jeg skal ødelegge livet ditt, slik du ødela mitt!
Jeg kjenner deg ikke engang!
Hjertet mitt.
Hva i...
Går det an?
Sånn går det når raseriet får ta overhånd.
Venezuela, Uruguay, Barcelona.
Hvem er du?
Melding til alle passasjerer: Kort stopp på Shin Yokohama.
- Prøv med Momonga-brillene. - Hva er Momonga?
Sendes etter Thomas hver torsdag.
- OK. Det blir bra. - Så folk tror at han sover.
Wasabi.
Vi må stoppe ham før han går av. Ta deg av han med kofferten.
Hvordan? Skal jeg prate med ham eller prate med ham?
Fortell om da Gordon møtte Percy og at Percy nå blør fra øynene.
Drepe ham.
- Kort stopp på Shin Yokohama. - Faen også.
- Unnskyld meg. - Du er faen meg unnskyldt.
Arigato.
Konnichiwa.
Joburg.
Beklager.
Få den!
Helsike! Det var ikke et minutt!
- Jeg kom meg ikke av. Gud hater meg. - Det gjør hun ikke.
- Har du kofferten? Gå av på neste. - Høres lett ut når du sier det.
Sier navnet El Cigarillo deg noe?
- El Saguaro? Kartellbossen? - Hvorfor virker det kjent?
Han var i bryllupet du infiltrerte i Mexico.
- Tequila? - Du var cocktail-servitør.
Brudgommen, ja. Jeg er god til å huske ansikter.
Hvem da?
Unnskyld.
Han stakk meg med kniv. Nå er han død.
- Drepte du Ulven? - Det var et uhell.
Jeg må bearbeide min rolle i hendelsen på mandag. Faen!
- Nei! - Hvorfor banner du?
- Husker du de to fra massakren i Bolivia? - Tvillingene?
- De er neppe tvillinger. - Jo, alle vet jo det.
Den ene går mot meg.
- Den andre så jeg på perrongen. - Opptatt.
- Nå vet vi hvem som eier kofferten. - Det er det jeg mener.
- Vi må være nøye på dem vi omgir oss med. - Hvorfor hvisker vi?
Hei.
- Kvitedauen vil vite hvorfor du gikk av. - Jeg trengte frisk luft.
Du skulle bli på toget.
Jeg visste ikke at jeg skulle ha barnevakt.
Jeg er proff. Vi sørger for at kofferten og sønnen er trygge.
Kan jeg få gjøre jobben min nå? Takk skal du ha.
Fy faen! Herregud, altså.
Det er uhøflig å prate i telefonen på toget i Japan.
Er dette uhøflig nok? Du kan stappe den jævla hatten opp i rassen.
Møkkajobb.
Vi burde ha oppgradert. Faen!
Unnskyld. Jeg visste ikke at det var ei ung dame her.
Dere har vel ikke sett noen med en sølvfarget koffert?
Den har et togklistremerke på håndtaket.
Jo, en mann med svarte briller. Han gikk den veien.
Takk, vennen.
Den jævelen.
Kom.
"Fyr med svarte briller. Stopp ham."
- Jeg har en pistol under bordet... - Hysj. Dette er en stillevogn.
Her må du bruke innestemme.
Jeg har en pistol under bordet rettet mot deg, så...
- Jeg hører ikke. - Jeg har en pistol...
Jeg kødder bare med deg.
Lenge siden Johannesburg.
Ja. Hvem er du?
Husker du meg ikke?
- Du ser ut som en typisk hvit uteligger. - OK.
Jeg har noe du leter... Husker du meg ikke?
- Jeg husker Johannesburg, men ikke deg. - Du skjøt meg.
- Jeg skyter mange. - To ganger.
Du har et skytevennlig fjes. Du er han med svarte briller.
Den frekke jævelen som tok kofferten vår.
Ja, det er jeg.
Jeg har jobbet mye med meg selv etter Joburg.
Jeg har tilgitt og gått videre. Jeg har lært at alle konflikter -
- kan man lære av og løse på fredelig vis.
- Interessant. - Hvem er det?
Aner ikke.
Hvordan visste du at den var der?
Sa jeg ikke at jeg alltid har hatt flaks?
Da tok jeg en grundig kikk på meg selv i speilet.
Vet du hva? Jeg likte ikke det jeg så. På ingen måte.
Før jeg gjorde det.
Mellom oss er det en vegg.
Men den er en illusjon.
For hver eneste vegg har et vindu... Nei, det er ei dør.
Kjapt spørsmål: Er hver dag med deg et mareritt?
- Greit. Du og partneren din... - Jeg er Lemon, han er Tangerine.
- Som frukten? - Halleluja.
- Hva er planen din? - Dere får kofferten og dreper meg ikke.
Dere gir den til oppdragsgiveren, han dreper dere ikke.
Dere lever, jeg lever, alle er fornøyde. Vinn-vinn, ikke sant?
Hvorfor skulle ikke oppdragsgiveren din drepe deg når du ikke leverer?
Jeg vil bare gå av toget og besøke en Zen-hage.
Jeg vil gjerne godta tilbudet ditt, men så har du drept noen.
- Hvordan visste du det? - Lett å se.
Det var et tragisk uhell.
- Helt merkelig. - Morsom historie.
Du hadde tenkt å rappe kofferten og gi oss skylden for drapet -
- så Kvitedauen skulle bli opptatt med å kveste oss.
Lokomotivet Thomas sier: "Jo enklere, jo bedre."
- Barne-tv? - Ja, for faen.
Jeg har lært alt om mennesker fra Thomas.
Så jeg leser deg som ei åpen bok, og du er en Diesel.
- Det er jeg ikke. - Mer Diesel enn deg blir man ikke.
- De bløffer og går over streken. - Jeg prøver å unngå Dieseler.
Hadde du hatt pistol under bordet, hadde jeg vært like død som ham.
Niks.
Din jævla...
Du må ha mot til å lytte.
- Kom igjen, Joburg. - Nei.
Skudd nummer tre.
Nei, jeg har verken tid, tålmodighet eller interesse for sånt.
Faen òg.
Følger du etter meg? Stopp!
Og $♪% ♪
Rasshøl!
- Jeg tilkaller konduktøren. - Stapp kjeften full av pikk!
Unnskyld. Jeg går i terapi.
Diesel kan du være selv.
Han er her. Snart der. Opphold ham.
- Det er et lik til her. - Så klart.
Ikke min skyld. Jeg tror det er Kvitedauens sønn.
- Gjenkjente tvillingene deg? - Hørte du? Kvitedauen.
Lett hentejobb!
Det er flere på oppdrag her.
- Tvillingene, ja. - De er ikke tvillinger.
Men tullinger.
De skulle hente guttungen, men noen har drept ham.
- Han med kniv. - Ulven.
Han kom hit for å hevne seg.
Vi møttes på slump, for det er typisk meg.
Guttungen ble forgiftet på samme måte som El Sbarro i bryllupet.
- El Saguaro. Samme morder? - Ja.
Jeg er jo rene MacGyver.
Dæven!
SISTE NYTT
Hele Japan lever i frykt etter at en giftslange ble stjålet.
Boomslanger er svært giftige.
Bitt kan forårsake indre blødninger og blødning fra alle kroppsåpninger.
Faen.
Hva gjør du?
- Hva er i veien? - Faen ta dette. Faen ta Carver.
Faen.
Gudskjelov. Først trodde jeg... Du har fått deg en smell.
Fem stasjoner til Kyoto. Vi får stramme oss opp.
- Vil du beskrive meg som engstelig? - Nei da.
- Helsike! - Jeg mente "ja".
- Konduktøren. Jeg har ikke billett. - Er det så ille?
Han er rene tryllekunstneren, dukker opp overalt.
Hefter han meg og Tangerine tar meg, er jeg død som... død.
Vent.
Hei.
Vil du tjene 200 kjappe?
Er dette en sexgreie?
Niks.
Jeg tullet bare. Ja, hva trenger du?
Spillet er slutt, gutt. Hvor er kofferten?
Ut med det, så skyter jeg deg litt...
Vent nå litt. Er dette sexgreia?
- Fitte! Faen. - Jeg liker aksenter.
Kom.
Ops.
- Se det for deg. - Hva da?
Mannen som ser på sønnen din.
Undres hvordan han gjør det.
Kanskje med pute over ansiktet.
Eller noe fiffig, som en luftboble i dryppet.
Hold den, du.
Ingen tar meg for ei uskyldig jente hvis jeg har pistol.
Slå på høyttaler.
- Far. - Yuichi? Hvorfor forlot du sykehuset?
- Vær ærlig. - Hvem er sammen med deg?
Jeg har funnet ut hvem som dyttet Wataru ned fra taket.
Gikk du til politiet?
Jeg ville ordne opp selv.
Gutten min.
Du kan ikke endre det skjebnen har bestemt for oss.
Far.
Beklager.
Ikke ferdig.
Du skal prøve alle kombinasjoner til du har låst opp kofferten.
- Det kan jo ta... - Nei da.
Begynn med lave tall. Bare en tanke.
Dæven!
- Der var du. - Han kom seg forbi.
Meg også.
Det beste er vel å gi Kvitedauen mannen som drepte sønnen.
Det var ikke brillefyren. Han er ikke typen til det.
- Liker du armene dine? - Det vet du jo.
Noen må ta skylden.
Du eller jeg?
Drittsekken stjal telefonen min.
Og min kjære Lucille. Favorittpistolen min!
- Hva er det? - Gå av på neste.
- Med kofferten og sønnen. - Ikke i Kyoto?
Dere drar til Kyoto, men Kvitedauen vil forsikre seg om at dere snakker sant.
Da må vi bare bevise at vi har en koffert vi ikke har.
Og at den døde sønnen lever.
Hva tenker du?
Punch og Judy.
Alle skulle gå av.
Jeg var redd for at dette var en yakuza-felle.
Ikke en danseduell i 80-tallsstil.
- Hvor er tvillingen din? Tangerine? - Det er meg. Lemon passer kofferten.
- Og Kvitedauens sønn? - Ja, han er der.
Vink til fansen, prinsesse.
En glad og lystig kar.
Jeg må gå. Ti sekunder igjen, så ha det.
Vi følger planen og går av i Kyoto.
Vær så vennlig å la meg være i fred, for faen.
OK.
- De gikk fem på. - Håper det.
Vi må finne brillefitta faen så fort.
Jeg går opp og du ned. Ta ham hvis du ser ham.
- Og opp er... - Den veien, alltid mot Tokyo.
Vær forsiktig. Det er noe annet på gang her.
Det føles som at en Diesel lusker rundt.
Ærlig talt. Hva var det jeg sa?
- At jeg skulle... - Skyte meg i fjeset.
Thomas lærte meg å tyde andre mennesker.
Jeg tar aldri feil.
Brillefyren er ikke vår mann.
OK.
Skyt først, og finn på svar etterpå.
Jeg gjør jo alltid det.
Lemon?
Ja?
Vær forsiktig du òg.
Når dette toget er i fart, er det best å ligge lavt.
- Om sju minutter går jeg av. - Gjemmer du deg på do?
Ja. Har du prøvd smarttoalett? De er en sann nytelse.
Hadde jeg hatt en i kammeret, hadde jeg latt det stå til.
Vi må ha noen grenser.
Fytti grisen.
Hei sann!
Sett sånt.
Jeg visste at du ville nyte godt av flaksen min.
Faen.
- Hva faen gjør du? - Det jeg gjorde med pistolen du holder.
Jeg krydrer tilværelsen og sikrer meg mot et uventet utfall.
Dreper ikke pistolen ham, gjør kofferten det.
Denne kunne ha sprengt av meg hånden.
Nei. Bare hvis du avfyrer den, så ikke gjør det.
Til forskjell fra den jeg har i kofferten.
Den er langt fra inaktiv.
Visste du at det har vært 31 drapsforsøk på Kvitedauen -
- innad i organisasjonen?
Hver av dem drepte han med deres eget våpen.
Skjønner du hva jeg vil fram til?
Jeg brakte deg hit for å feile.
Du dyttet sønnen min fra taket.
- Ja. - Fikk meg hit.
Så det ser ut som at jeg vil drepe Kvitedauen med min pistol, -
- som så blåser av ham hodet?
Veldig bra.
Idiotisk plan.
Det er -
- en genial plan.
Opptatt.
Husker du mafiakirurgen som døde?
- Ja, han fikk hjerteattakk. - Nei, han ble forgiftet.
Leiemorderen kalles Vepsen.
Herregud!
Han brukte boomslangegift. Blodet levres, og man blør fra alle åpninger.
Får du ikke motgift i løpet av 30 sekunder, dør du.
- Den samme giften ble brukt på... - El Sagardo.
- Det er El Saguaro. - Hva gjør Vepsen på toget?
Oppdraget har ikke gått via vanlige kanaler. Det er noe annet på gang.
- Hvor lang tid tar det? - Litt til, frøken.
Og $♪% ♪
Ulven må ha funnet ut hvem Vepsen er. Han skulle hevne kona og sjefen.
- Han skulle knerte Vepsen. - Sa du knerte?
- Jeg relanserer det. - Ikke gjør det.
Jeg kan gi Vepsen til Lemon og Tangerine, så de ikke knerter meg.
- Var ikke den fin? - Du er fornøyd med den.
De pleier jo å være høflige.
Du, frøken...
Så kult.
Din jævel!
Kom hit, din jævla drittsekk!
Jeg vet hvem som drepte gutten.
Driter jeg i. Hvor er kofferten min?
Ja.
Unnskyld meg.
Nei takk.
Jeg tar gjerne en flaske vann.
Har du noe med kullsyre?
Bobler?
Der har vi rette sort. Domo arigato.
Jeg ga alt av penger til han som fikk hatten og brillene.
Kunne du?
Hva koster vannflasken?
Bare behold det. Tusen yen. Ti pund for en flaske vann.
- Ha det. - Domo arigato.
- Skal vi heller prate om det? - Nei.
OK.
Din jævla drittsekk!
Kom hit, din faen!
- Jeg vet hvem som drepte gutten. - Jaha? Hvor er han?
- Han er på toget. - Det snevrer jo inn litt.
Slipp!
Skal du ta den?
Nei.
Du burde nok ta den.
Det kan være viktig.
Ja, kanskje.
Faen også. Kom hit.
Ja?
Kvitedauen sier: Gå av på neste med kofferten, ellers dreper han alle.
Jeg kan gjøre det, men Lemon er litt opptatt nå.
Begge to, med kofferten, ellers må alle dø.
De er helt paranoide. Du har vel ikke kofferten?
Nei.
Jeg får neppe tak i Lemon i tide.
Du har telefonen hans. Har du pistol på deg?
- Jeg liker dem ikke. - Nåvel.
Spillet er slutt. Du virker uansett som et rasshøl, så bra at du også dør.
Så fint.
- Jeg undres. - Ja?
Vet de hvordan Lemon ser ut?
Jøss. Dere ser jo ut som tvillinger.
Vi har kofferten. Hva nå?
Dere tar toget til Kyoto stasjon.
- Det kan vi gjøre. Fine greier. - Hei, du.
- Har dere åpnet kofferten? - Nei.
Jeg ba aldri om kombinasjonen for sikkerhets skyld.
Ja, så ingen blir grådige.
Ja, jeg vet det. Jeg beklager virkelig.
- Jeg har alltid sånn uflaks. - Sier du det?
- Hva drev du med? - Jeg prøvde å selge det.
De var neppe ute etter dildoer og undertøy.
Men de kjøpte det. Jeg hadde dem i min hule hånd.
Du har bevist at du er smartere enn alle andre.
Vær så snill.
Ring mannen din.
Jeg skal gjøre som du vil, -
- men la sønnen min være.
Sønnen din.
Vet du hvor lett det var å lokke ham opp på taket?
Trodde ikke det ville gå tre timer før du merket at sønnen din var borte.
Du er en elendig far, og sønnen din skal få svi -
- for alle feilene du har gjort.
Du vet ingenting om livet.
Hvor tøft det er.
Du er bare -
- ei bortskjemt jente som knuser lekene sine -
- når mamma ber henne rydde opp.
Unnskyld. Det var ikke meningen å forstyrre dere.
Men dere har ikke sett ei hvit pingle med briller gå forbi?
Nei.
Har dere sett en sølvkoffert med togklistremerke?
Det ringer ingen... Onkel Kimura, har du sett -
- en sølvfarget stresskoffert med... Sa du "togklistremerke"?
- Ja, nettopp. - Nei, det hadde jeg nok husket.
"Onkel Kimura"?
- Ja. - Er alt i orden?
Ja da. Ikke så lurt å barbere seg på lyntoget.
Jeg måtte bare spørre. Jeg får gå videre. Unnskyld, onkel Kimura.
Ha det så fint. Det var bare én ting:
Folk flest antar det er en koffert siden dette er et nattog.
Men du sa "stresskoffert".
Jeg sa ikke "stresskoffert". Jeg tror -
- at jeg har funnet Diesel.
Du vet hva som venter oss i Kyoto.
Vi burde hoppe av toget nå.
Tror du jeg går av uten Lemon og kofferten, tar du feil.
Kofferten er bak baren på førsteklasse i ei søppelbøtte. Den er din.
Jeg går av og finner meg et tempel for å gruble litt.
Høres fint ut, men saken er at jeg trenger en syndebukk.
Helsike.
Du trenger en syndebukk. Det skjønner jeg.
Jeg lurer på om han skal få deg hel -
- eller kuttet i småbiter og stappet i en Momomon.
Det er det jeg grubler på nå.
- Eller... - Har du en bedre idé?
Det er en vegg mellom oss, men den er en illusjon.
For den veggen har et vindu.
Et mulighetsvindu. Nei, ei dør!
Den veggen har ei dør.
- Jeg sliter med å henge med. - Poenget er at døra lukkes.
Spørsmålet er: Hvem er Diesel og hvem er anden?
"Anden"?
- Fra barne-tv. Toget Thomas. - Nesten.
- Lokomotivet Thomas. - Vær så snill.
Han har bortført meg og sagt at han skal kreve løsepenger.
Jeg blir helt betatt av hvite jenters tårer.
Sunn fornuft sier meg at den tvilsomme typen bestemmer.
Men jeg er menneskekjenner, og du er ikke riktig navla.
Så, nå skal vi se. Jeg kan jo skyte dere begge.
Da får jeg ingen svar.
Nå vet jeg. Dette vil dere like. Vi leker en lek.
Rekk opp hendene de som vil være med. Jeg visste det nok.
Lukk øynene, så teller jeg til tre.
Sjefen rekker opp hånden, den andre peker på sjefen.
Rekker begge opp hendene eller peker på hverandre, lyver begge.
Da skyter jeg begge.
Du sa at hvis du skyter begge, får du ingen svar.
- Jeg sa vel det. - Ja.
Iblant må man skyte først og finne på svar etterpå.
En.
Svarer jeg ikke...
- To. - Drep Wataru.
Tre.
Drømmer jeg?
Beklager. Dette var ikke lykkedagen din.
Jeg har en streng vi kan bruke til å låse døra på utsiden.
Så skummelt.
Han sa at hvis jeg ikke lystret, ville han gjøre meg vondt.
Hvorfor brukte du ikke denne?
Så han bortførte deg og ga deg pistolen sin?
- Nei. - Rolig nå.
Jeg kan ikke med pistoler.
Fy faen, så dyktig du er. Har du gått på dramaskole?
Du får leppene til å dirre, og det er en ekte tåre.
- Du er Diesel. Jeg må drepe deg. - Jeg er bare barnet.
- Hvordan får du det til? - Vær så snill.
Du...
Du er...
Jeg må...
Bli der du er.
Hva er det som skjer?
Alle liker sitroner.
Dø, for faen!
Så bra at du likte forestillingen.
- Hvordan klarte du det? - Vet ikke helt.
Jeg er vel bare heldig.
Si til Tangerine...
Tangerine -
- er Gordon. Tangerine er Gordon.
Nå går jeg av toget. Jeg henter kofferten.
Hallo?
Yuichi.
Yuichi har visst mistet telefonen. Du kan hente den på Kyoto stasjon.
- Kyoto? - Bruk "finn min telefon" -appen.
Den er nøyaktig. Ha det.
Han går som en drøm.
Herr Ulv. Du kom hit for å drepe Vepsen.
Hva skjedde?
Alt i orden?
Dritvarmt!
47 MINUTTER TIDLIGERE
Konditoren.
Du stjal slangen min.
Var det din? Vi burde ringe å melde fra...
Ta den!
- Vet du hva som skjer etter et stikk? - Ja.
- Blodet levres, og du blør fra øynene. - Jeg sa ja!
Svekling.
- Stopp. - Jeg tar kofferten.
Få den!
Jeg ble lovet betaling.
- Av hvem? - Vet ikke. Alt skjedde online.
De sa at pengene mine var i kofferten.
Ble du hyrt for å drepe gutten for løsepengene hans? Fy faen.
Fy... Stopp!
Vepsen stikker!
- Du kan få kofferten. - Du har sett ansiktet mitt.
30 sekunder før giften virker.
Din dritt.
Au da. Har du en i reserve?
Hva tror du?
Fy faen.
Har du ikke en til? Du må være bedre forberedt.
Nå belærer jeg igjen. Beklager.
Er det noe du vil ha?
Du virker ikke religiøs.
Vil du ha vann?
Ikke det?
Et teppe?
Skal jeg holde deg i hånden?
Karma er noe dritt.
Prat med meg.
Jeg bringer alltid ulykke. Jeg må komme meg av toget.
Har du kofferten?
Ja.
Ligger du på gulvet i fosterstilling?
- Ikke på gulvet. - Reis deg opp.
- Hvordan vet du alt? - Jeg kjenner deg.
- Jeg burde skrive dagbok. - Marihøna, pust rolig.
Vi er snart i mål. Du må bare reise deg opp.
Ja vel.
Du har løyet for meg, min venn.
Nå er katta ute av sekken.
Dere skulle passe på sønnen min og pengene mine.
Jeg er ingen far, men vet du hva jeg vil råde deg til -
- siden det er din sønn og dine penger?
Slutt å sippe for kona di, pell deg hit og fullfør jobben selv.
Siden vi prater fortrolig, har jeg et par ting å si deg.
Sønnen din er en kødd og fortjener å blø fra øynene.
Kofferten har jeg ikke sett siden Tokyo.
Håper noen har funnet den og lever livets glade dager.
- Vi møtes på Kyoto stasjon. - Flott. Det gleder jeg meg til.
Jeg vil se deg i øynene når jeg dreper deg og broren din.
Broren min.
West Ham har slått Chelsea 1-0.
Morgenrushet ruller inn.
Hva er planen? Valse inn og blåse hodet av meg?
- Med vogna full av vitner? - Det er ingen igjen på toget.
Det vet jeg, for jeg har kjøpt alle billettene helt fram.
Hei, du der!
Jeg vet hvem du er. Du er den jenta.
- Herregud. - Jeg glemmer aldri et ansikt.
Så godt å se deg. Hjelp meg!
En mann holdt meg som gissel.
Han hadde briller, og han drepte onkelen min.
Han drepte også en annen mann, som bablet om toget Thomas...
- Lokomotivet. - Akkurat. Han drepte begge.
Så skulle han stikke av med noen penger.
Beklager, lille venn, men jeg aner ikke hvem du er.
- Jeg skulle av i Nagoya, så kom mannen... - Det er jo lenge siden.
Ja, men mannen sa at ei pen jente som gissel var en bra reserveplan.
Det stemmer bra, men ikke ta helt av.
- Du må hjelpe meg. - Ja da, ro ned.
Gå av, hvis du vil. Du er fri.
- Takk. - Vet ikke hva du har her å gjøre.
- Er alt i orden? - Diesel.
Den verste av alle.
Lille urostifter.
Fordi, Lemon...
Gud være hans sjel nådig, var en hedersmann.
Han kunne se tvers gjennom folk.
Han hadde rett.
En Diesel har løpt rundt på toget og lagd jævla mye kaos.
Det var deg hele tiden, din skitne, lille Diesel!
Du fikk Lemon til å blø, og Lemon blør aldri.
Herregud, hjelp meg!
Du må hjelpe meg!
Hva gjør du, din kødd?
Hva?
Diesel!
Hva?
Jævla kødd!
Du er en Diesel.
Hva i helvete?
Fy faen.
Han sa han skulle drepe deg og gi deg skylden for alt.
Han sa også at noen venter på oss på Kyoto stasjon.
En skummel fyr, som vil meg vondt.
Ingen skal gjøre deg vondt. Alt ordner seg.
Vi kommer oss av toget.
Kommer vi oss til neste stopp, går det fint.
Kom igjen... Kom, da!
- Ryggsekken sitter fast! - Hva?
- La den ligge. Vi må gå av. - Jeg kan ikke!
- Med en gang! Det er siste sjanse! - Nei!
- Kom tilbake. - Vær så snill.
Jeg er redd. Jeg vil ikke være alene!
Har den.
Det er ikke din skyld. Det er jeg som bringer ulykke.
Du har hele livet foran deg. Bruk det til noe som gir deg fred.
Alt annet er noe jævla pes.
Møter du en som heter Carver, er han en pikk. Hils ham og si det.
Jeg tok med denne.
Fyren hadde den, og du kan jo bruke den til å drepe de som venter på oss.
Du lar meg vel ikke komme til skade? Vær ærlig.
- Vær ærlig. - Hvem er det?
Seriøst?
OK, hør nå her.
Du går meg på nervene. Kan du finne deg en annen plass -
- langt borti der?
Da slipper jeg å si det til deg en gang til.
Nei. Det trenger du ikke.
Vi flytter oss. Jeg tar veska di.
- Var det en slange? - Vet du hvor sønnen min er?
Faen.
TAPT ANROP
Etter alt dette.
Det var du som dyttet sønnesønnen min fra butikktaket.
Hvorfor?
Sønnen din skulle hjelpe meg å drepe Kvitedauen på Kyoto stasjon.
Det var eneste måte å få ham på dette toget.
- Kvitedauen. - Det stemmer.
Men han klarte ikke det engang.
Så nå ligger han død. Noen vogner lenger bak.
De er døde begge to.
Sønnesønnen min ble dyttet ned fra et tak.
Hvordan kan du tro at jeg ville la ham være ubeskyttet?
Sønnesønnen min er trygg.
- Og sønnen min er ikke død. - Hør her, gamle mann...
Det eneste du vet om en gammel mann, unge dame, -
- er at han har overlevd mye mer og mye verre ting enn deg.
Jeg skal drepe ham egenhendig!
SLANGE IKKE ÅPNE
- Går det bra? - Etter det?
Det er et utrolig slumpetreff, men jeg fikk faktisk motgift før i dag.
Så det går antakeligvis bra.
Jenta...
- Hun hadde ikke hederlige hensikter. - Nei.
En blind mann hadde sett at du ble ført bak lyset.
Neppe en blind mann. Hun var ganske troverdig.
- Hva har du gjort henne? - Ingenting.
Skjebnen gjør som den vil.
Hvorfor ler du av skjebnen?
For meg er skjebnen bare et annet ord for uflaks.
Og det følger etter meg som...
Jeg vet ikke, noe vittig.
Oppdragsgiveren min kaller meg Marihøna. Hun er vittig.
- Marihøna? - Ja.
Den bringer jo lykke.
Nei, hun mener det ironisk... Glem det.
- Jeg skal fortelle deg en historie. - Ellers takk.
- Den er kort. - Det går bra.
- Det er fort gjort. - Nei da.
- Den passer godt til deg. - Jeg står over.
DEN ELDRE
For lang tid siden ga jeg meg selv et løfte...
om at jeg skulle forsørge familien uansett hva det kostet meg.
Jeg hadde fått en høyt ansett posisjon i Minegishi-klanen.
En mann overtok plassen min.
En mann fra nord.
Jeg ba Minegishi om ikke å stole på mannen.
Minegishi sa at jeg ikke lenger var sulten nok.
Han tok ikke feil, det gjorde ikke jeg heller.
Da jeg kom hjem, fant jeg bare aske og blod.
Kvitedauen hadde tatt fra meg alt.
Nesten alt.
Jeg gikk i dekning.
Jeg så etter en måte å ta Kvitedauen på uten å risikere det jeg hadde igjen.
Men han var alltid utenfor rekkevidde.
Jeg trodde aldri at skjebnen ville gi meg en mulighet.
Vet du hva marihøna heter i Japan?
Tentomushi.
Som liten fikk jeg høre at den har en flekk på ryggen -
- for hver av de sju sorgene i verden.
Tentomushi har nemlig ikke flaks.
Den holder på all uflaksen slik at andre kan leve i fred.
Jeg vil ikke holde på sju sorger.
Alt som har hendt deg, har ført deg hit.
- Skjebnen. - Det er en ræva deal.
På Kyoto stasjon vil Kvitedauen gå om bord på toget.
Da vil jeg endelig kunne gjøre opp med ham.
Sønnen min er et par vogner unna. Kunne du følge ham av toget?
Jeg tror ikke at Kvitedauen vil slippe noen av toget.
Jeg tar meg av Kvitedauen.
OK.
Herr Marihøne?
- Kofferten din. - Takk.
Far.
- Jeg forstår ikke. - Det er skjebnen, gutten min.
- Wataru? - Han er trygg.
Nåvel. Han virket som en redelig fyr.
- Han skjøt meg. - Meg også. To ganger.
Men han...
Er jeg i helvete?
Å faen.
Den jævla vesten.
Du drakk vannet.
Hvor er broren min?
Du...
Du var mer som Thomas egentlig.
Folkens.
Vi må legge en plan.
Du drepte broren min, din jævla dritt!
- Du skjøt meg! - Jeg skyter deg i halsen neste gang.
- Og din partner Keira Knightley! - Hei, dere!
Er vi kjappe til å bli sinte, er vi trege til å forstå.
Jeg skal være kjapp å banke dritten ut av deg iallfall.
Jeg burde skyte deg i ræva!
Når du peker ut en skyldig, peker fire fingre på deg selv.
Tre. Det var rart.
- Nå er det nok! - "Vi" før "meg"!
- Faen... - Mine herrer!
Unna!
En plomme bebreider ikke en sulten mann, men bonden som plantet treet.
- Bebreider han bonden? - Hvordan kan en plomme bebreide?
Kvitedauen er bonden.
Er vi plommene?
Hvorfor snakker dere i metaforer? Han skjøt broren min!
Du skjøt sønnen min!
Vi gjør oss klare sammen, eller så dør vi alene.
Nettopp.
Kvitedauen venter på dere med sin hær av leiemordere.
Drapsmenn fra alle land.
Men han aner ikke at jeg og sønnen min er på toget.
Hvis skjebnen ønsker det, får jeg tatt hevn.
Jeg går bakover og stopper så mange jeg kan.
Jeg går til førervognen og får oss vekk herfra.
Hva skal du gjøre, Joburg?
Jeg skal kjøpe oss litt tid.
Datter.
Far.
Folkens, jeg leter etter herr Dauen.
Her er kofferten hans. Ta det litt med ro.
Skadde folk skader folk.
Jeg kom for å treffe deg.
Og for å få deg til endelig å se meg.
Slik jeg er.
Jeg har bygd meg opp uten alt du ikke ga meg.
For å kunne bli den som står foran deg i dag -
- med fingeren på avtrekkeren.
Det var jeg som fortjente oppmerksomheten din.
Kjærligheten din.
Jeg er mer som deg enn den dusten noen gang var.
Gjør det.
Jeg kom hit for å drepe deg.
Så drep meg.
Drep meg som du gjorde med alle som prøvde seg.
Gjør det.
Gjør det, for faen!
Pang.
Jeg ser deg, dotsjka.
Det har jeg alltid gjort.
Men du har aldri inngått i planen min.
Vi har funnet amerikaneren!
- Og de andre? - De er døde.
Den gode nyheten er at jeg har kofferten din.
Det var en god nyhet.
- Sjekk kofferten. - Fort.
Tøm toget.
Greit, Thomas. Nå skal jeg få start...
Å nei, alt står på japansk. Ingen episoder er på japansk.
Legg deg ned!
Jeg har en dårlig følelse. Vi vet ikke hva som er inni.
- Hva prater du om? - Hvorfor må vi åpne den?
Få den opp, for faen. Jeg vil helst beholde armene.
Herr Dauen?
Den hemmelige kjøperen, -
- som kjøpte alle kontraktene og fikk oss på toget.
Jeg, Vepsen, -
- Tangerine, Lemon...
- Det var deg, ikke sant? - Ja, så skarp du er.
Jeg fikk dere alle på toget i håp om at dere skulle drepe hverandre.
Hvorfor det?
- Hvorfor jobber du med dette? - Det har jeg spurt meg selv om.
Hvorfor åpner han den ikke selv? Tenk om den går i lufta.
Tror du maskene beskytter oss?
Etter alle disse årene -
- tynges hodene deres sikkert av byrden etter sviket deres.
Jeg skal befri dere fra begge.
Kona mi... ble tatt fra meg.
Jeg hørte det. Kondolerer. En fryktelig ulykke.
Nei da. Ingenting her i livet skjer ved en tilfeldighet.
Det var et attentatforsøk mot meg. Men skjebnen...
hadde sørget for at to leiemordere, -
- tvillinger, var på oppdrag i Bolivia.
Der de slaktet folkene mine.
Så jeg måtte dra dit.
Han hyrte ikke hvem som helst.
Han ba om de to fra Bolivia-jobben.
Derfor var kona mi i bilen den kvelden og ikke jeg.
Skjebnen sendte kona mi til sykehuset.
Et av ribbeina hennes stakk hull på hjertet.
Bare den dyktigste hjertekirurgen kunne redde livet hennes.
Men to dager tidligere var kirurgen blitt forgiftet.
Herregud!
Skjebnen nok en gang.
De er i kofferten!
Ikke for å dømme, men da hyrte du Vepsen til å drepe din egen sønn?
Ja, det gjorde jeg. Den drittungen.
- Vær så snill. - Den kvelden.
- Du må hente meg. - Jeg ba henne bli hjemme.
Og vente på meg.
Men hun lovte at det var siste gang vi skulle redde ham.
Jeg kommer alltid og henter deg.
Det hadde hun på sett og vis rett i.
Hadde jeg fjernet den svakheten fra livet mitt for lenge siden, -
- hadde hun fremdeles vært ved min side!
Sånt bør bearbeides. Jeg har en bra psykolog.
Jeg elsket kona mi. Hun lærte meg noe verdifullt.
Styrer du ikke din egen skjebne, vil den styre deg.
Derfor tok jeg styringen og fikk dem alle hit for å dø.
Men nå er det bare én igjen.
Mr. Carver.
Unnskyld?
Er jeg vikar for Carver? Faen ta Carver!
Mannen som drepte kona mi.
Bro.
- Åpne den, nå. - Ja vel, da.
Jeg er ikke Carver!
Han gikk den veien.
Å dæven. Nå skjer det noe.
Unnskyld.
Jepp.
Kimura. Hva gjør du her?
Datteren din. Det virker som at hun dyttet -
- feil sønnesønn ned fra taket.
Unger, altså. Man oppdrar dem så godt man kan.
Jeg vet ikke hva du gjør her, men fjern deg ellers ender du som kona di.
Veiene våre var ment å krysses igjen.
OK. Vent. Brems ned, for faen!
Alt vel så langt. Nå kan du stoppe toget.
Jeg delte togets fart på massen og innså at jeg ikke har peiling på å kjøre lyntog.
- Du prater jo bare om tog. - Thomas er en metafor for livet.
Ned!
Faen.
Jeg fikser dette! Stopp toget!
Hva?
Engelsk!
Engelsk. Bremser!
Jeg fant det!
Nei!
- Hold fast! - Vi er på feil spor!
- Joburg! - Hva?
- Beklager at jeg skjøt deg. - To ganger.
- Unnskyld? - Du skjøt meg to ganger!
Beklager at jeg skjøt deg to ganger.
Takk for det! Du har virkelig vokst!
Faen!
Du styres ikke av styrke, du styres av frykt!
Frykt for det du ikke kan kontrollere.
Frykt for skjebnen!
Jeg beklager det med Tangerine.
Ja.
- Men jeg har fått meg ny bror. - Har du det?
Ikke faen!
NØDBREMS
For gammelt vennskaps skyld.
Faen heller.
VANNFLASKEN
og $♪% ♪
B-20. Kom igjen.
- Nei. - Å?
- Jeg ville ha boblete. - Hva med Wagon Wheel?
En far -
- beskytter familien sin.
Å faen.
Jeg hadde ingenting med kona di å gjøre.
Det er en feiltakelse. Jeg er ikke Carver.
Jeg gjør hentejobber.
Jeg ville ha Carver. Jeg hyrte Carver.
Nei, han hadde mageonde. Jeg er bare vikaren.
Vikaren.
Carver er forresten en kuk.
Smarteste leiemorderen... Kanskje den lateste.
Gi deg.
- Glem det, nå, bro. - Ikke kall meg "bro"!
OK.
Så dere det? Hva var det?
Du!
Da var det gjort.
Burde ikke den plommen slutte med å bebreide?
Herregud.
Det er hellet mitt som brakte min fars lik for mine føtter.
Den jenta er uhelbredelig narsissist.
- Nå er jeg... - Vent litt.
Hva?
Hele familien er jo fullstendig fucka.
Du trenger litt anbefalt lesning:
- Å leve med borderline. - Hva?
- Den anbefaler jeg. - Nå er jeg Kvitedau...
Hva var det?
- Var det karma? - Far vel, Tentomushi.
Tangerin.
- Maria? - Ta pistolen.
Sa du virkelig "knerte"? Vi er snart i mål. Reis deg.
- Kom du for å redde meg? - Trengte du å bli reddet?
- Du kom for å redde meg. - Ikke la meg angre på det.
Ikke gjør det. Hva skjer med fjeset ditt? Gråter du?
Det er mye å fordøye. Du skal vite at du er den beste -
- og fineste oppdragsgiveren jeg kunne fått.
Har du skadet hodet?
- Kanskje. Jeg er litt svimmel. - Vil du ha en banan?
- Kalium blir nok bra. - Jeg har en i bilen.
Neste gang tar du pistolen. Ikke hør på Barry. Enkelt og greit.
- Nå må du gi deg. - Du hadde rett.
- Det har jeg som regel. - Det er måten man ser ting på.
Det er verken flaks eller uflaks, bare skjebnens luner.
- Fin bil. - Ja. Prøv å la være å blø i den.
Fy faderen...
Nå?
Hvordan vet du at det ikke var best sånn?
- Mener du det? - Er du med? Jeg snur det på hodet.
Dette funker jo helt fint.
Wasabi-erter. Skjebnen ville ikke at jeg skulle få den bananen.
- Eller at vi skulle sette oss i bilen. - Kanskje du har lært noe likevel.
- Skjebnen ber meg finne et smarttoalett. - Jeg tar det tilbake.
- Jeg lager bremsespor. - Gå fortere.
10 MINUTTER TIDLIGERE
Jeg lever!
Faen også.
Kom igjen.
Faen ta deg!
Stopp!
Tangeriner.
- Faen ta Dieseler. - Jeg er Kvitedau...
Faen ta deg, Diesel-bitch!
Der gikk teppet ned for deg! Ta imot applausen!
Undertekst oversatt av: Håkon J. Wikeland