Tišina! Postrojite se!
Za nacionalnu himnu Republike Bugarske! Pozor!
Moje je ime Boris Radulov, ali svi me zovu Boem.
Stari Židov nadjenuo mi je to ime. Kupovao je zlato i dolare od mene.
Boem je čovjek koji voli život, grubo prevedeno.
Ja sam svoj prestao voljeti onog dana kad sam stigao u zatvor u Sofiji 1971.
Ali ime je ostalo.
Zatvor je kompliciran. Prve su godine teške.
Zatim osjetiš kao da si ovdje proveo cijeli život. Prilagodiš se.
Bok, Boeme. Pojest ćeš svoj desert?
Odlazi. - Gubi se.
Evo ti.
Čuli ste za brkatog Metu?
Zašio si je muda za hlače.
Kakav luđak. - Stvarno, Profesore?
Stvarno. Osam šavova.
Lud čovjek. - Da.
Misliš li da je to normalno, Boeme?
Boli me kurac za Metova muda.
Gubi se! - Sjedni za susjedni stol.
Rekli su mi da sjednem ovdje. - Sjedni za sljedeći.
Tolya, pojest ćeš pekmez? - Danas hoću.
Daj mu ga. Ne budi kreten.
Dobit ćeš sraćku od toliko slatkog.
Neki su čuvari u redu.
Osobito kad je zatvorenik važan poput mene.
Ti si danas šef? - Da.
Izvoli.
Zatvorenici se smatraju važnima ako ima koristi od njih.
No Vekilski ne priznaje to pravilo.
On je sadist i uvijek traži nekoga koga će poslati u ambulantu.
Glava ili ruke?
Nisam to bio ja. Kunem se.
Ljudi kažu da njegova drvena palica nosi žensko ime.
Da ju zove Stefka.
Svi se bojimo Stefke. Bio je taj Cigan, znan kao Suza.
Imao je suzu tetoviranu na desnom obrazu.
On se nije bojao Stefke,
ali nakon tri mjeseca u ambulanti s razderanim rektumom,
počeo je se bojati. Dobro je bojati se u zatvoru.
Ali ne previše.
Ako te strah savlada, gotov si.
Druga radiona čeličane "Kremikovtsi".
Mjesto na koje svaki zatvorenik želi biti poslan.
Dva dana ovdje računaju se kao tri dana zatvorske kazne. Ali ima još.
Radeći ovdje opet se osjećaš normalno.
Možeš zamisliti da ćeš u pet sati ići kući.
Da bi nakon posla mogao popiti konjak ili otići kamo želiš.
U mađarski restoran, neki bar... Ovisno o debljini tvojeg džepa.
No istina je da se u pet sati vraćaš u ćeliju.
Ondje ti nitko neće poslužiti konjak.
San umre i ti kažeš "jebi se" sebi, svojoj stranci
i svojoj majci jer te rodila.
ŽIVJELA KOMUNISTIČKA STRANKA!
"Čovjek ima dušu psa. Na sve se navikne."
Nisam to ja rekao. Pročitao sam negdje i svidjelo mi se.
To je osobito točno za zatvorenike.
Zatvorenici su lukavi, pokvareni i nemoralni,
a najviše od svega nesretni.
Ali svejedno su ljudi.
Šah je kao život. Moraš misliti tri koraka unaprijed da bi uspio.
Dakle, vi ste svi uspješni?
Ne diraj figure svojim masnim prstima, Krasi.
Zašto? - Zato! Uzmi mu ih!
Trebali smo osnovati kockarski klub.
U kockanju barem ima novaca. - Kockanjem ne možeš zaraditi.
Vrati mi mojih 20 leva.
Izvolite. Liker od mastike.
Šah.
Ti si na redu, Boeme.
"Laku noć. Probudit ću te sutra."
"Ti si moja budilica."
Pitaj deset zatvorenika komu je gore i dobit ćeš deset različitih odgovora.
Ali jedno im je zajedničko.
Svi mrze zatvor i sanjaju o tomu kako ga zajebati.
Ili barem kako ga preživjeti. O pobjedi.
No da bi pobijedio, moraš dobro poznavati dvije stvari: zatvor i sebe.
U SRCU STROJA
Čujem dobre stvari o tvojoj ekipi.
Sjedni. Nemoj tako stajati.
Znaš li što je ovo?
"Hidraulični ventili." - Mogućnost. Za obojicu.
Kvalitetni proizvod donijet će zatvoru ugled.
To je za mene dobro, a moglo bi biti i za tebe.
Svi su detalji unutra. Dnevne kvote, itd. Što kažeš?
Mogu li zamoliti za osobnu uslugu, ravnatelju?
Ako je u mojoj moći. - Želim dopust.
Žao mi je, ali ništa od toga. - Samo jedan dan.
To trenutačno nije moguće.
Razumijem.
Radi djeteta?
Slušaj, Radulove...
Doista ti želim pomoći.
Idući mjesec dijete može doći k tebi na jedan dan.
U moj ured, ne u prostoriju za posjete.
Hvala, ravnatelju, ali ne želim da dolazi ovamo.
To je sve što mogu srediti.
Mogu li ići?
Uzmi papire sa sobom.
Mislim da to ne možemo izvesti.
Sjedni!
Udvostručiš li proizvodnju u šest mjeseci,
sljedeće ti godine jamčim uvjetni otpust.
Otići ćeš kući svojem djetetu.
Trebam svježu krv. - Uzmi koga god želiš.
Kolyo. - Vlah?
Sjekirica. - Zaboravi.
On je jedini kvalificiran.
Smrtne kazne. Potpuno druga vrsta zatvorenika.
Vidiš li ih u dvorištu nikada ne bi rekao
da je riječ o najopasnijim ubojicama.
Hodaju smireno, čak se i šale među sobom...
No noću je u njihovim ćelijama druga priča.
Ondje su napeti i reagiraju na najmanji zvuk.
Spremni su svakog rastrgnuti
jer je instinkt samoočuvanja snažniji od bilo koje misli.
Svakog jutra u četiri čuvari ih izvode iz ćelija
te nitko ne zna vode li ga na WC ili u medvjeđu rupu.
Tako zovemo tunel u kojem se izvode smaknuća.
Neki plaču poput beba, drugi se opiru...
No Sjekirica je tih.
Nikada ne znaš što misli. I nitko se ne usudi pitati.
Došao je ovamo prije mene i čeka svoje smaknuće.
Čeka u tišini.
Radio sam s njim kad sam tek stigao.
Katkad bi mu dopustili da radi.
Ustaj.
Dva pedera iz Vrace pokušala su me silovati tijekom pauze za ručak.
Sjekirica im je golim rukama slomio koljena.
Gotovo je odgrizao vrat jednog od pedera.
Tog smo dana postali prijatelji.
Oni prijatelji koji se vide rijetko i u tišini.
On je pripitomljena zvijer i sjajan radnik. Virtuoz na tokarilici.
Sranje!
Neka je budala izvukla Sjekiricu. - Ja sam.
Ti si lud.
Tip radi cijeli dan, a ti ne prestaješ pričati.
Govori li on uopće?
Ne znam. Nikad ga nisam čuo.
Kažu da je sam sebi pojeo jezik. - Krasi...
Istina je.
Reci mu, Profesore.
Ne znam. Mene Sjekirica ne brine.
Georgiev.
Da, šefe?
Idi naprijed. - Dobro mi je ovdje.
Misli li još tko da ima rezervaciju?
Kovachki... Sjedni.
Juniore, možeš li mi pomoći podignuti hlače?
Samo malo...
Sviđa li ti se, Juniore? Dat ću ti da ga opet diraš.
Tišina!
Georgiev.
Dođi.
Bliže.
Bliže, rekao sam.
Ruke.
Slomio bih ti ih, ali danas moraš raditi.
Jedan dan u samici i bez rada do kraja tjedna.
Dajte, šefe. Samo sam se zajebavao s... Juniorom.
Dva dana u samici.
Vrati se u vrstu.
VJEČNO PRIJATELJSTVO
Gledaj i uči.
Sutra je to tvoje zaduženje.
Druže zapovjedniče, moja pogreška.
Nisam ispravno reagirao.
Nisi se još naviknuo na njihove gluposti.
Tko je on?
Serafim Georgiev. Igla.
Bio je osuđen na smrtnu kaznu, ali sada služi doživotnu.
Ako mene pitaš, trebali smo ga odmah ubiti.
Što je učinio?
Učinio...
Opljačkao kuću u Sofiji.
Ušao je noću. Unutra je živjela bolesna baka.
Zadavio ju je da bi ju ušutkao.
Zatim se napio i zaspao.
Ujutro je došla unuka pa je zadavio i nju.
Ali prvo ju je silovao.
Kao u Crvenkapici, ali bez lovca.
Nikad im ne pružaj ruku. Odgrist će ti ju.
Gdje je Tolya? - Razbolio se.
Nisam tako čuo.
Kolika je dnevna norma, Boeme?
Što radiš ovdje ako ne znaš normu?
Tiho, stari.
Umre li Tolya, gotov si. - Da? Da vidim...
Slušaj, ti gade...
Ovo je moja radiona. Ponašaj se i radi.
Nisi više samo cinkaroš? Sad si i čuvar?
Ne brini se ti za mene. Radije se moli da Tolya preživi.
Bojim se. Vidiš li kako se tresem?
Hej, Boeme... Istina je da pušiš ravnatelju?
Ima li problema?
Nema.
Objašnjavam mu normu.
Izvolite...
Juniore, i mi volimo slatkiše.
Uzmi.
Slavite novo radno mjesto? - Jučer mi se rodio sin.
Čestitke.
Čestitam. - Hvala.
Ja imam jedan ključ. Drugi...
Dogodi li se što, svi čuvari znaju gdje je.
To su ubojice, silovatelji i pedofili.
A ti im daješ slatkiše.
Možda izgledaju kao ljudska bića, ali to nisu.
Ne daj da te izgled zavara.
Razumijem. - Moraš biti strog...
I uvjerljiv. Pokazati im da se ne bojiš.
Oni su kao životinje. Nanjuše li strah, rastrgat će te.
Prvi dan neće biti tako loše.
Da zaključamo radionu? - Ne.
Nemaju kuda.
Zapamti ono najvažnije. Ti imaš palicu.
I oni to znaju.
Što je bilo, Sjekirice?
Jedva sam te doveo ovamo. Moramo raditi.
Zašto smo stali?
Nešto je unutra.
Što to?
Sigurno štakor.
Štakor? - S krilima.
Ptica? Daj da vidim.
Imaš pravo. Golub.
Jedan od onih... Kako se ono zovu?
Nije važno. Neka ptica jest.
Kako je jebeno dospjela unutra?
Zaglavljena je. Mislim da je slomila krilo.
Odakle ti to?
Dođi vidjeti. - Nema šanse.
Što ćemo sada?
Bravo, Boeme. Ptica je sad sjebana.
Onda ju ti izvadi. - Kako?
Ovdje nema nikakvog alata za to.
Moramo podići tokarilicu.
Kako, glupi cigane? Teži dvije tone.
Ti si glup, Serafime. Imamo dizalicu!
Dizalica neće pomoći. - Kako je završila unutra?
Kako si ti završio u zatvoru? - Uhvatili su me.
To je to. Sudbina.
Zašto ne radite?
U stroju je ptica.
Zabušavate.
Ne zajebavamo vas. Pogledajte sami.
Upali stroj. Ispljunut će vrapca.
To će biti ubojstvo.
Mogli bismo završiti u zatvoru. - Tišina!
Nismo na školskom izletu.
Pali tokarilicu.
Gyuzelev!
Hajde, Boeme.
To je Sjekiričina tokarilica. Ne znam s njom.
Kovachki... - Da?
Uključi tokarilicu.
Da, gospodine.
Mogu ju pokušati izvući. - Pali ju, rekao sam!
Upali ju i otkinut ću mu glavu.
Cigane, blokiraj vrata.
Ovo je sudbina, Boeme.
Patrola samo što nije stigla.
Pustite nas odmah i dobit ćete samo vrijeme u samici.
Začepi!
Što ćemo učiniti, Profesore?
Ptica nije bila slučajnost.
Kako to misliš?
Znaš što želim reći. Sudbina.
Sudbina, gluposti.
Pustit ću patrolu.
Bacit ćeš nas vukovima? Samo daj!
Dupeliscu! - Začepi.
Pokušavam nam spasiti guzice, ali tvoju možda neću.
Iziđeš li...
Otkinut ću mu glavu.
To, Sjekirice!
Smrtna kazna. Svi ćete ju dobiti.
Smrtnu kaznu?
Boeme, je li to istina?
Ubit će nas? - Kao bijesne pse.
Oho! Stefka je opaka. Nije li, stari?
Mi nismo ništa učinili.
Nije li tako, Boeme?
Nije li? - Smiri se, Krasi.
Mi nismo ništa učinili, zar ne, Profesore?
Pobuna! Uzimanje taoca i ugrožavanje života službenika!
Ne... - Imate najviše pet minuta!
Sjekirica je to učinio. Sjekirica i Igla.
Začepi, cigane! - Jebi se! Zbog tebe ćemo svi poginuti!
Zabit ću ti Stefku u dupe! - Jebi se!
Smiri se!
Zajedno smo u ovom sranju i zajedno ćemo se izvući.
Što je s patrolom?
Neću izići.
Jer nema pobune i nema taoca.
I ničiji život nije ugrožen.
Samo smo malo izgubili živce. Zar ne?
Dobro si, momče?
Čuješ li me? Kako si?
Dobro.
Eto...
Momak je dobro. Okončajmo ovu glupost.
Vratit ćemo se na posao,
a zatim će nas zapovjednik Vekilski zatvoriti u samice.
Ja predlažem da ubijemo murjake i pobjegnemo.
Nitko te nije pitao za mišljenje. - A tebe?
Možda trebamo tebe ubiti. - Samo daj!
Prestanite se nadmetati!
Čujmo što Vekilski ima reći.
Odvežite me, oslobodite momka i odlučit ću što ću učiniti.
Laže! - Šuti, Iglo.
Kao da ga ne znate. Oslobodimo li ga, svi smo gotovi.
Ne svi. Samo ti.
Upravo si rekao da smo zajedno u ovom.
Bili smo.
Ali svatko nosi svoj križ.
Ja sam s Boemom.
I ja. Boem ima pravo.
Ti, Sjekirice?
Gotovo je, Sjekirice. Moraš zadovoljiti normu.
A ptica?
Ptica je mrtva. Pusti momka i vrati se na posao.
Živa je.
Umrijet će. Vidio si da smo ju pokušali izvaditi.
Nismo pokušali. - Daj, Sjekirice.
Momak ne može disati. Želiš li ga ubiti?
Ne može se! Vidio si da sam pokušao.
Ptica je gotova. - Onda je i on.
To, Sjekirice! Ja ću ubiti ovog drugog!
Nitko neće umrijeti!
Saberi se! Jučer je postao otac.
Donio nam je i čokoladu, a ti ga želiš ubiti zbog ptice?
Ptica je već gotova. Zašto želiš uvaliti i nas?
Zašto ti je ta ptica toliko važna?
Ovdje joj nije mjesto, Boeme.
Sjekirici je žao ptice. Jeste li svi to čuli?
Sjekirice...
Kako ti je brat? - Začepi.
Žao ti je i njega? Pokušao si ga spasiti?
Polako, Nikola. Gad nije vrijedan toga.
Naredniče... Ubije li momka, vi ste krivi.
Zašto? Ja sam mu stavio lanac oko vrata?
Provociraš ga. Igla ima pravo, doista si gad.
Ptica nema veze s ovim, Profesore. Nije li tako, Boeme?
Molim? - Zato si htio izvući Sjekiricu.
Planirali ste pobjeći s njim.
Što? - Ali trebao si i Iglu.
Namjestio si i nezgodu s Tolyjom.
Ja ništa ne znam.
To je istina, Boeme? - To su gluposti.
Ali sad moramo pobjeći. - Nije bilo plana.
I nitko neće pobjeći. - Što onda?
Pregovarat ćemo.
Kako? Oslobodit ćemo momka ako izvučete pticu?
Krasi ima pravo. Umre li momak, nema pregovora.
Juniore? Olakšaj bar malo...
Malo!
Evo...
Čuješ li me? Kako se zoveš?
Mlađi čuvar Veselin Kovachki.
Gadan prvi dan posla...
Vekilski!
Situacija se pogoršava.
Pobuna! Bijeg iz zatvora...
Što se događa, Vekilski?
Da nisi ni pomislio otvoriti.
Pripazi!
Ja sam zatvorenik Boris Radulov. Želim razgovarati s ravnateljem.
Naoružani su!
Makni se s vrata, ustrijelit će te!
Ponavljam. Zatvorenik Boris Radulov. - Miči se!
Idem do auta. Ostani ovdje. - Neću!
Nikola, dopusti da razgovaram s njima, sine.
Ne. - Moram ovo prijaviti.
Idemo obojica.
Što ako pobjegnu?
Dopusti da razgovaram s njima prije nego što se dogodi nešto gore.
A ptica?
Belev, otvori oči! Brzo se vraćam.
Ptica je odabrala tvoj stroj, ne naše.
Daj nama šansu da i mi biramo.
Prvi narednik Tonchev. Dispečerice, čujete li me?
Stani!
Želim prijaviti prekršaj, službeniče.
Prvi narednik Tonchev ovdje. Ima li koga?!
Boeme, zatvori vrata,
Ne miči se!
Ruke gore!
Gore su. Smiri se.
Hajde, seronjo.
Zašto si to učinio, sine?
Ubili su ga.
Ubili su Profesora!
Ubili su ga.
HITNA POMOĆ
Pozdrav, druže ravnatelju. - Što se događa, Lalev?
Imaju taoce u radionici.
Tko su taoci?
Zapovjednik Dejan Vekilski i novi tip... Kovachki.
Tko je ustrijeljen?
Yordan Manev. - Profesor.
Pokušaj bijega. - Profesor je pokušao pobjeći?
Njihovi zahtjevi? - Ne znamo ih.
Nismo kontaktirali s njima. - Što čekaš, Lalev?
Vidim da je Kozarev ovdje.
Dežuran je sa specijalcima.
Ne trebamo specijalce. Miči ga odavde.
Ima nalog koji je potpisao ministar.
Pokušaj ostvariti kontakt. Želim razgovarati s Radulovom. -U redu.
Pozdrav, pukovniče.
Čuo sam da ste na dopustu. - Više nisam.
Možeš otići. Sam ću riješiti ovo.
Ništa od toga. - Ne želim dizati tenzije.
Ni ja. Došao sam riješiti problem.
Tvoji naoružani ljudi ugrozit će živote ljudi unutra.
Ovdje imate visoko rizične zatvorenike.
Nemoj me učiti kako voditi zatvor. - Polako, pukovniče.
Na istoj smo strani. - Nema strana, Kozarev.
Možeš ići. Idi kući i uživaj u lijepom vremenu.
Žao mi je, ali ne možete me vi slati kući.
Neka ti bude.
Dođi sa mnom. - Molim?
Kreni. - Ne bih rekao.
Ne primam vaše zapovijedi. - Znam čije primaš.
Normalni ljudi bježe iz zatvora. Mi smo se zatvorili unutra.
Misliš li da si je Profesor jutros rekao:
"Danas sam gotov."
Misliš li da čovjek to osjeti? - Osjetiš to.
Ja na primjer imam osjećaj da smo svi gotovi.
Ne podnosim te, Iglo, ali slažem se s tobom.
Što ti misliš, Boeme? Osjetiš li da je kraj blizu?
Ne znam.
Znam samo da ćemo svi, prije ili poslije, umrijeti.
A život će ići dalje...
Bez nas.
Profesor je s Grkinjama koje je spominjao.
Curama duge kose i velikih očiju.
Profesor je u vreći u mrtvačnici.
Hajde...
Hajde!
Ostavi svinju na podu!
A njegova duša? - Duša ne postoji.
Možda ju ti nemaš, ali ja ju imam.
Neki ljudi imaju dušu, a neki ju nemaju?
Ja imam jer vjerujem. Ako ti ne vjeruješ...
Vjerujem. Ne otvorimo li vrata, vjerujem da smo svi mrtvi.
Ne otvorimo li vrata?
Profesor ih je otvorio i mrtav je. - Osvrni se.
Hajde, osvrni se.
Osvrni se. Vidiš li drugo rješenje?
Ja vidim. - I ja!
Otvorit ćemo vrata i mirno i poslušno predati se.
Znači vjeruješ u spasenje.
Otvorit ću.
Ja ću reći kad ćeš otvoriti. - Pa da svi stradamo zbog tebe?
Jebi se, Sjekirice. - Izgubi li ptica jedno pero...
Sve ću vas ubiti. - Otvorit ću i predati se.
Ubit ću tipa.
Ubij ga.
Boeme!
Da, slažem se.
Da, ali...
Situacija zahtijeva drukčiji pristup, druže ministru.
Da.
Da, gospodine!
Da, ovdje je.
Zapovjednik Kozarev. Slušam.
Da, druže ministru.
Imate sat vremena.
Zatim je moj red.
Pozor! Govori vam pukovnik Radoev.
Oslobodite taoce i odmah iziđite.
Inače ne mogu jamčiti vašu sigurnost.
Dobro razmislite i predajte se kako danas više ne bi bilo incidenata.
Radulove, čuješ li me?
Imaš deset minuta.
Jebeš incidente.
Što sada?
Što je sljedeće?
I, Boeme?
Hajde! Želiš izvaditi pticu?
Da. - Moramo rastaviti tokarilicu.
Ne možemo ju rastaviti dok je on vezan za nju.
Ne možeš ju rastaviti u deset minuta.
Mogu pokušati.
Nemamo mnogo vremena.
Odlazi.
Je li živa, Boeme?
Miče se.
Želimo li doći do ptice, moramo izvući nosače.
Da bismo to učinili, moramo skinuti poklopac.
Daj mi ključeve Sjekiričina lanca, Vekilski.
Vekilski!
Hvala.
Izvući ćemo pticu i zatim se predati.
Poludio si? Kako misliš, predati se?
Točno tako. Izvući ćemo pticu, otvoriti vrata i leći na pod.
Nema šanse. Tko je tebe proglasio šefom?
Ja sam ovdje nadzornik. - Jebe mi se. Ja se ne predajem.
Što je tvoj plan? - Pobjeći ću.
Kuda? Odavde se ne može pobjeći.
Ja mogu. Uzet ću Vekilskog i Juniora. Nisam glup poput Profesora.
Gluplji si misliš li da možeš izići živ odavde.
Rekao sam ti da šutiš.
Nisi mi šef, Boeme. Moram li ti to objasniti?
Otvorimo li vrata, sve će nas ubiti!
Sjekirice, stani! Slušaj me!
Možemo to zajedno učiniti. Ja ću uzeti Vekilskog, ti malog.
Nakon što prođemo kontrolnu točku, imamo sat vremena vožnje.
Kako ćemo ovo otvoriti?
Nemam pojma.
Što...
Isključite dovod struje...
Otkinut će vam ruke.
Ima pravo.
Cvrkuće.
Reci zašto, Sjekirice.
Sanjam...
Što?
Sanjam da umirem.
Ali ne baš.
Stave me u lijes.
Zatim me odnesu na polje kako bi me ondje zakopali.
Spuste lijes u grob, ali ja otvaram oči.
Nisam budan. Ležim u lijesu. Znam da sanjam, ali ne mogu se probuditi.
Počinjem kucati. Želim izići i plačem.
Derem se iz petnih žila.
"Pustite me van, pička vam materina!
Živ sam! Živ sam!"
Ali zaposlenici groblja smiju se iznad mene, čujem ih.
Zakapaju me živog. Ne mogu disati.
I onda... Doista umrem.
Umirem svake noći, Boeme.
Svake noći.
Misliš li da ćeš prestati sanjati izvadimo li pticu?
Ne znam.
Cigane. Donesi polugu, odmah.
Serafime, dođi pomoći.
Nije me briga za pticu. Ja mirno spavam.
Juniore...
Pomoći ću pod jednim uvjetom. - Uvjetom?
Ne možeš postavljati uvjete.
Oslobodite zapovjednika Vekilskog.
On će im sve objasniti.
Želiš li me i jebati?
Pribavit ću vam još vremena. - Što?
Pribavit ću vam još vremena. - Radi što hoćeš.
On ne mrda odavde. Dobro?
Prekini!
Slušaj, Juniore. Ljude vani nije briga ni za pticu ni za nas.
Nisu nas još ubili samo zato što ste ti i Vekilski ovdje.
Ako on iziđe, ostaješ samo ti.
Siguran si da im je dovoljno stalo do tebe?
Imaš dvije opcije. Pomoći nam.
Ili ćemo te vezati kao Vekilskog.
26 GODINA ZA UBOJSTVO
ZA DRŽAVNO ODVJETNIŠTVO ZAPOVJEDNIK KOZAREV
Dobro si nas sjebao, Sjekirice.
Nadam se da je ta ptica od zlata.
Neka plemena vjeruju da je ptica znak slobode.
Kakav zrak? Pa nije ptica od zraka.
Ne... Znak.
Znak, kao simbol.
U mojem plemenu ptica je hrana.
Jedete golubove?
Golubove? Nikada.
Baka je govorila da se duše mrtvih vraćaju u obliku golubova.
Veliki je grijeh ubiti goluba.
To bi ti moglo zauvijek donijeti nesreću.
Uđe li ti golub u kuću, netko će umrijeti.
To nije istina. A ova radiona nije ti kuća.
A to možda nije ni golub. - Reci to Profesoru.
Duše umrlih... Kojih umrlih?
Ne znam.
Sigurno bliskih osoba.
Prestanite glumiti vještice.
Izvadimo pticu pa idemo.
Kamo, Boeme? U zatvor?
Nećete se onamo vratiti. Svi ste mrtvi do zalaska sunca.
Začepi, majmune.
Pokušajmo odozdo. Trebamo veću polugu.
Krasi, idi gore po polugu. - Sam?
Ja ću mu pomoći.
Idemo.
Neće samovoljno izići. - Hoće. Ali nešto žele.
Što zatvorenik želi? Pobjeći.
Tebi je sve ili crno ili bijelo.
To mi je posao.
Lakše je donositi odluke. - Lakše je donositi pogrešne odluke.
To su samo prazne riječi. Obojica želimo isto.
Ali tebe nije briga koliko će ljudi umrijeti.
Moj je posao štititi civile i zatvorske čuvare.
Unutra su dva čuvara.
Nisu mrtvi.
Kako možete biti sigurni? - Jer poznajem zatvorenike u radioni.
Krasi...
Što je Sjekirica učinio? - Kako to misliš?
Ubio nekog?
Što radiš, Juniore? Glumiš mi prijatelja?
Samo razgovaram dok ti pomažem.
Ljudi poput tebe ne pomažu samo.
Vidio sam kako se pogledavaš s Vekilskim. Naumili ste nešto.
Ali znaj da nitko ne može zajebavati Sjekiricu. Ni policija.
Uzmi onaj kraj.
Tri ubojice i silovatelj.
Pročitao si njihove dosjee, ali ne poznaješ ih.
Znam Radulova. On zna organizirati ubojice.
Upravo je to ovdje i učinio.
Ni on tebe ne voli. - Zašto ih štitiš?
Zašto ih želiš ubiti? - Došao sam raditi svoj posao.
Ući i sve ih pobiti? - Bijesnom psu treba štap, a ne kost.
Čuo si za Prikolnitsu?
Nisam.
Živio je ondje s bratom. - Sjekirica?
Ali tada nije bio Sjekirica nego majstor Kolyo.
Radio je u čeličani. Jako mu je dobro išlo,
pa je odlučio bratu platiti svadbu.
Pozvao je cijelo selo. Glazba, jelo, piće...
Bilo je to kraljevsko vjenčanje.
Bio je dobar čovjek.
Čovjek s velikom dušo. I velikim problemom, alkoholom.
Nije često pio, ali kad jest...
Na dan vjenčanja počeo je piti u podne.
Brat mu je rekao da prestane plesati i sramotiti se.
Kolyo je poludio. Platio je sve, a ne smije plesati?
"Neće mi govoriti što smijem raditi!"
Kolyo je otišao kući i vratio se sa sjekiricom.
Rasjekao je bratu glavu.
Otac ga je pokušao zaustaviti...
Ubio je i oca? - Kao svinju.
Ljudi su počeli vrištati i bježati.
Majka je sve vidjela i srušila se.
Umrla je kasnije u bolnici.
On ti je to rekao? - On ne govori.
Kako onda znaš? - Cijeli okrug Kyustendil zna.
Idi onamo i pitaj bilo koga.
Kako su ga uhvatili? - Nisu.
Otišao je sam na policiju predati se.
Ruke su mu još bile prekrivene bratovom i očevom krvi.
Hajde!
Poznavao sam čovjeka poput tebe. U vojsci.
I on je bio jako samouvjeren. Samo je pokušao raditi svoj posao.
Nisam došao razgovarati, Radoev.
Ministar mi je naredio čekati, pa čekam.
Da se mene pita, sve bi već bilo gotovo.
Znaš li što mu se dogodilo? - Ne zanima me.
Novi ministar poslao ga je u zatvorski kamp Belyane. Još je ondje.
Hvala na kavi.
Lalev!
Ima li tko drugu ideju neka kaže. Ja sam gotov.
Govori vam pukovnik Radoev.
Boeme, dođi na vrata.
Trebam sat vremena, Boeme.
Naše je vrijeme isteklo.
Ptica je spasenje. - Ne. Ptica je problem.
Ne tražiš spasenje?
Tražim rješenje.
Zatvorenik Boris Radulov. Slušam, ravnatelju.
Otvarajte vrata, Boeme. - Trebamo još malo vremena.
Nemaš vremena. Što želiš?
Složeno je.
Uskoro će postati vrlo složeno. Reci.
U Sjekiričinom stroju zaglavila je ptica.
I? - Moramo ju izvaditi.
Zašto?
Ondje joj nije mjesto. - Molim?
Rekao sam da je složeno.
Znaš li kakve će biti posljedice ne otvorite li vrata?
Znam, gospodine.
Ali znam i kakve će biti ako otvorim.
Pokušavam naći ravnotežu u svemu.
I ja.
Još samo sat vremena. Dva, najviše.
Želim razgovarati s Vekilskim.
Govorite, čuje vas. - Vekilski, jesi li unutra?
Jesam, druže ravnatelju. - Opiši situaciju!
Nema nikakve ptice. Samo žele više vremena da bi pobjegli.
Poludio si, Vekilski? - Sve je bilo isplanirano.
To nije istina, direktore.
Što je s Nikolom Gyuzelevom, direktoru?
Boris Radulov molio vas je da mu dopustite raditi ovdje.
Serafim Georgiev, Igla, isto je ovdje.
Gotovo je ubio zatvorenika kako bi uzeo njegovo mjesto u radioni.
No pročitao sam njihov plan!
Nisi ti ništa pročitao, stari!
Da nije Boema, obojica biste već bili mrtvi!
Krasi! - Gdje je novi momak?
Ovdje. Dobro je. - Gyuzelev ga je gotovo udavio!
Sjekirice! Svi me slušajte!
Svi ćete dobiti deset dana samice i nećete smjeti raditi.
Samo otvorite vrata i nitko neće stradati.
Kao Profesor?
Bila je to nesreća, Boeme. Popravimo ovaj kaos.
I Profesor ga je pokušao popraviti.
Bio je sam i nenaoružan s rukama u zraku.
Znao sam ga 20 godina.
Kad sam došao, on je već bio u zatvoru.
Govorio mi je da sam više zatvorenik od njega.
Jer dolazim svakog dana u zatvor i zaključavam vrata iza sebe.
Uvijek sam se smijao tomu, ali više mi to nije smiješno.
Shvatio sam da ima pravo.
I ja sam zatvorenik poput vas, Boeme.
I ja želim pobjeći, ali prekasno je.
Čuješ li me, Boeme?
Otvorite vrata i vratimo se u ćelije.
Još samo sat vremena. To je sve što tražim.
Obećavam da ćemo se zatim predati.
Imat ćete sat vremena ako oslobodite čuvare.
Imaš moju riječ.
Razmislit ćemo.
Dajem ti pet minuta. I Boeme... - Da?
O sljedećih pet minuta ovisi tvoja uvjetna.
Uvjetna, Boeme?
Ravnatelj ti je obećao uvjetni otpust?
Što si im obećao?
Biti cinkaroš? Prodao si se, govno?
Je li to istina?
Jest.
Što si im obećao, Boeme?
Znaš što. Vidio si nacrte.
Hidraulične ventile za oklopna vozila.
Dvostruku količinu.
Zato sam te izvukao.
A uvjetne za nas?
Koliko si samo glup, mamicu ti tvoju.
Lažu. Iskoristit će te, a zatim odbaciti.
Kako možeš biti toliko glup da vjeruješ njihovim lažima?
Vjerujem Radoevu.
Što radiš?
Oslobađam Vekilskog. - Nema šanse!
Samo gada. Mlađi ostaje.
Zaboravi, Boeme.
Vekilski izlazi.
Tako je bolje za pticu.
Naredba je "pucaj i ubij".
Nemamo posla s ljudima. - Problem riješen.
Stvarno? - Oslobodit će čuvare.
Zatvorenici će izići za sat.
Za sat? Zašto?
Imam dogovor.
S Radulovom? - Kakav problem imaš s njim?
Doista ne znate koliko je opasan vaš ljubimac.
Nemam ljubimaca i ne sviđa mi se tvoj ton.
Izboo je žrtvu osam puta radi 120 grama zlata i nešto novaca.
Njegovi suučesnici optuženi su na smrt. Znate li zašto on nije?
Ne. Ali znam tko je bio istražitelj državnog odvjetništva.
Izlaze. - Ne miješaj se.
Gdje je drugi? - Junior ostaje s nama.
Imali smo dogovor. - Mlađi je dobro.
Nećemo ga ozlijediti.
To je bilo blizu. Još mu vjeruješ, Boeme?
Što to radiš? -Tvoj posao. Prave budalu od tebe.
Drugi čuvar sigurno je mrtav i žele pobjeći.
Pobjeći kamo? Ti samo želiš sve ubiti.
Ustrijelio si čuvara! - Ciljao sam zatvorenika.
Ovo je trebalo biti već gotovo.
Nećeš se izvući s ovime.
Tvoje je vrijeme isteklo.
Hajde.
Što to radiš? - Dajem joj vode.
Utopit ćeš ju.
Mogu li?
Sjekirice.
Dosta je.
Ptica sigurno razmišlja o nama.
"Upoznala sam najbolje zatvorenike na svijetu."
Ona ne zna da smo zatvorenici.
Naravno. Ptice nemaju mozak.
Ti šuti. Ti ne pomažeš.
Glup si, Krasi. Ptica ti je vjerojatno pojela mozak.
Opet cvrkuće.
Sigurno nam zahvaljuje.
Zahvalit će nam kad ju izvučemo.
Sjećate li se bajke o moru i ribi koju nam je Profesor čitao?
Starac i more? Nije to bajka nego roman.
Ne ta. Ona o ribaru i zlatnoj ribici.
To je ime bajke. Ribar i zlatna ribica.
Da!
Zamislite da je ova ptica ustvari zlatna ptica.
I kad ju izvadimo progovori ljudskim glasom.
"Momci, spasili ste mi život. Svatko ima pravo na jednu želju."
Riba je ispunila tri želje.
Da, ali ovo je ptica. Jedna želja.
Jedna mi je dovoljna.
Zanima li vas moja želja? Ja želim biti poput ptice.
Želim imati krila, perje i odletjeti.
Daleko.
Zašto ju ne zamoliš za slobodu i ostaneš čovjek?
Kamo da idem, Boeme? Gdje god otišao, ostat ću zatvorenik.
Ljudima poput nas nema spasa.
Nebo je jedina sloboda. Letjeti i sretno cvrkutati.
Imaš pravo.
Naravno da imam. A ti, Juniore?
Što ja?
Što ti želiš?
Želim vratiti vrijeme i biti što dalje odavde.
Pogledaj ga! Čuo je za tri želje i odlučio pomoći!
Nećeš uspjeti, Iglo. - Hoću!
Predebelo je. Zaboravi!
Nećeš uspjeti. - Hoću!
Ja želim novu glavu.
Kako to misliš?
Točno tako kako sam rekao.
Želim vidjeti drugu osobu kad se pogledam u zrcalo.
Moguće je.
Doktori to rade. Zove se plastična kirurgija.
Nekoliko sati na stolu i izgledat ćeš kao Alain Delon.
Tko je to? - Francuski glumac.
Ne možeš biti glumac. Glup si.
Ne želim biti glumac.
Ti začepi gubicu jer ti ni ptica neće moći pomoći.
Tko želiš biti? - Nije važno.
Samo ne želim biti Igla.
Nema šanse, brate. To si tko jesi.
Želim biti samo Serafim Georgiev.
Ili doktor Serafim Georgiev.
U redu, doktore. Ti imaš duže ruke.
Izvuci nosač.
Gledajte i učite.
Malo lijevo.
Tako. Još malo. Još malo.
Hajde.
Blizu smo. - Stani!
Čupa mi ruku.
A ti, Boeme? Što ti želiš?
Isto što i svaki zatvorenik.
Slobodu.
A ti, Sjekirice?
Tvoj je red za želju.
Ja nemam želju.
Ništa ne želiš?
Samo želim spasiti pticu.
To mi je dovoljno.
Što ćeš učiniti s pticom kada ju izvadimo?
Pustiti ju da leti.
Moramo to ukloniti. Ne znam kako se to zove.
Nema vijaka. Moramo odrezati.
Brusilica neće pomoći.
Trebamo ključeve za rezervne dijelove, naredniče.
Ne znam za pticu, ali mogu ispuniti tvoju želju.
Gore je sef pun oružja.
Donesi mi oružje i bit ćeš slobodan.
Ti nećeš biti kažnjen.
Pomoći ću ti s uvjetnom.
Što će ti oružje, Vekilski? Specijalci samo što nisu stigli.
Tako je. Doći će ovamo i što će učiniti?
Sve će nas pobiti. Vidio si što se prije dogodilo.
Vidio si čije naredbe slijede. Kozareve.
Čuo sam da ti je smjestio. To je istina?
Uvjetna, kažeš?
Vidio sam da je Sjekirica sve izazvao.
I ti si njegov taoc. To je istina.
Pokušao si svima pomoći, ali nisi uspio.
Ravnatelj te voli. Izići ćeš za šest mjeseci.
Šest mjeseci mnogo je kraće od 16 godina.
Misli na sebe, Boeme.
Istina je da si silovao dijete?
Nije.
U našem selu cure puno ranije postaju žene. Nisam ju silovao.
Ukrao sam ju.
To je naš običaj.
Ali njezinim roditeljima nisam drag. Pozvali su mi policiju.
Što se dogodilo curi?
Vjenčali smo se.
U zatvoru?
Ravnatelj nas je vjenčao prošlog ljeta.
Spoji kisik.
Što čekaš? Donesi kisik.
Neobično je.
Što to?
Kako ti nešto ovakvo skroz izokrene život.
Znaš li što sam prvo pomislio nakon što sam bratu razvalio glavu?
"Uprljao sam mu košulju.
Krv se ne može oprati.
Njegova vjenčana košulja zauvijek je uništena."
To mi je bila prva pomisao.
Zatim me netko pokušao zaustaviti.
Okrenuo sam se i zamahnuo sjekiricom.
Zatim je sve postalo mračno.
Sljedećeg sam dana saznao da sam ubio oca.
Ali nisam mogao prestati misliti o košulji.
Pokušao sam se objesiti...
Ali uže je puklo.
Nije lako umrijeti kao što se čini.
Lako je.
Ali ti nisi čovjek koji bira lakši put.
Često ga vidim...
Brata.
Usred dana. U svojoj ćeliji.
Iskoči mi pred oči rasječene glave u krvavoj košulji i kaže:
"Moraš mi oprati košulju, brate.
Ne mogu se oženiti u ovoj košulji."
Ali mama i tata ne dolaze mi.
Nikad mi neće oprostiti što sam im ubio sina.
Ptica ti neće pomoći da se riješiš noćnih mora.
Neće ti pomoći zaboraviti.
Ne želim zaboraviti, Boeme.
Samo se želim opet osjećati kao čovjek.
Čovjek si.
U zatvoru nema ljudi. Svi smo životinje.
Nikoga nije briga za nas i nas nije briga ni za koga.
No učinimo li nešto dobro, opet ćemo biti ljudi barem nakratko.
Pogledaj ih.
To je za mene sloboda.
A ti?
Imaš li ti pticu do koje ti je stalo?
Imam.
Ali nikad ga nisam vidio.
Imam sina.
Pišem mu pisma.
O čemu?
O tomu tko sam, gdje sam... Zašto sam ovdje.
Takve gluposti.
Ali nije važno jer ne šaljem pisma.
Piši sinu o onom što si učinio maloprije.
Čuo sam što ti je Vekilski rekao.
Želiš da mu napišem da nikad neće vidjeti oca?
Jer sam ti pomogao spasiti pticu? - Ne.
Napiši mu da si se ponio kao ljudsko piće.
Ptica nije ovdje bila slučajno.
I ne spašavamo mi nju.
Budite vrlo pozorni.
Neprijatelj je imao vremena pripremiti se.
Govorimo o četiri beskrupulozne, naoružane i dobro organizirane ubojice.
Neće oklijevati upotrijebiti silu.
Vaš je zadatak odmah ugušiti svaki pokušaj nasilja s njihove strane.
Ako imate dvojbi, pucajte.
U radioni su čuvari!
Neutraliziranje pobunjenika prioritet nam je!
Brzo i bez pogrešaka s naše strane.
Je li što nejasno? - Sve je jasno, zapovjedniče!
Zauzmite svoje pozicije.
Počet ćemo s uklanjanjem vrata. - Da, gospodine!
Hej, budale! Dajte mi to prije nego što raznesete sami sebe.
Što će tebi? - Da prerežem tokarilicu, za što drugo?
Što je to? Otkad se ti brineš za pticu?
Ne brinem se, ali cijelo me tijelo boli. Već ste potratili pola sata.
Za pet mintua prerezat ću ju i svi ćemo otići kući.
Ne vjerujem gadu. Pokušaj ponovno.
Mislim da bismo ga trebali odvezati. Dovoljno je propatio.
Što možemo izgubiti?
Ne boj se.
Hajde, curo.
Zašto neće odletjeti?
Možda joj je krilo slomljeno?
Ne. Boji se.
Hajde. Slobodna si.
Možda ne želi izići.
Krila su joj prljava. Trebamo vode.
Da. Dodaj mi je, Krasi.
Polako, šefe.
Otvorit ću vrata. Ptica je oslobođena.
Ta ptica?
Toliko sam godina pokušavao biti tolerantan.
No danas ste mi pokazali da je moj trud bio uzaludan.
Hvala vam.
Borise Radulove,
Serafimu Georgiev,
Krasimiru Grigorove,
Nikola Gyuzelevu...
Smrtna vam je kazna...
Zagarantirana.
Lezite na pod!
Kovachki...
Ne trebate oružje, zapovjedniče.
Možemo otvoriti vrata.
Poslušaj me.
Drži ih na oku.
Sam ću otvoriti vrata.
Sjekirice...
Lezi na pod.
Učini to. Ubit će te.
Lezi, čovječe.
Samo želim da ptica odleti.
Svi na pod!
Zadnje upozorenje!
Nikola!
Na pod!
Pucaj!
Boeme! Boeme!
Pucaj.
Vatra!
Situacija je pod kontrolom, druže zapovjedniče.
Spustite oružje.
Nitko nije dobio smrtnu kaznu.
Kovachki je svjedočio da je Sjekirica poludio i uzeo sve za taoce.
Mrtvi Sjekirica preuzeo je cijelu krivnju, a mi smo se izvukli.
Ne znam zašto nam je Junior pomogao, a nisam ga mogao pitati.
Više ga nikad nisam vidio.
Saznao sam da je dao otkaz.
Zatvor nije za svakog.
Kolyo Sjekirica poginuo je 6. kolovoza 1978.
U drugoj radioni čeličane Kremikovtsi.
Smaknut je.
Službeno izvješće navodi da je on započeo pobunu, uzeo taoce
i zatim ubio čuvara. Ptica se nigdje ne spominje.
Možda su imali pravo. Pticu je teško objasniti.
Teško mi je objasniti to čak i nakon toliko godina.
Znam samo da je moguće pronaći čovječnost
na najneočekivanijim mjestima.
Za nas koji smo bili ondje Sjekirica nije nikada umro.
Odletio je s pticom.
Maleni dio nas odletio je s njima.
Sjekirica je imao pravo. Nije to bila samo ptica.
I mi ju nismo spasili, nego ona nas.
Naučili smo biti ljudi, a biti čovjek nije lako.
Ni u zatvoru ni vani.
Zovem se Boris Radulov,
ali zovu me Boem.
Tvoj sam otac.
U SPOMEN NA BORISA RADULOVA - BOEMA
MEDIATRANSLATIONS