Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NOMÉS PERSONAL AUTORITZAT
Bona nit, senyores i senyors. Benvinguts a Trieste, Itàlia.
Sembla que ens ve una tempesta de l'Adriàtic
i tenim un agent fugat de la CIA a la 620 del Grand Hotel Castelletto.
Aquí el quarter general de Londres.
Tenim imatges en directe
i estem preparats.
Aquí en Faraday. Equip de recollida a la planta sis.
- Agent Hall, al comandament. - Rebut.
Equip de recollida, aviseu quan estigueu en posició.
Quaranta-cinc segons. Entrar i sortir. Equip del vehicle, estigueu preparats.
En posició.
Recordi que aquest malparit, el vull viu.
Ja. Què és, un fitxatge il·legal de l'equip de softbol de la CIA?
En posició.
Intenteu no abatre'l.
Li paguem el compte del minibar, també?
Sí. Que et donin el rebut. Segur que a Langley ho cobriran.
Atenció, tothom. Estigueu preparats.
Faraday, ja podeu entrar.
- De genolls! - A terra!
L'àrea és nostra.
- No dispareu! - Tenim l'objectiu.
Està sol!
Lligat i preparat.
Confirmat. Tenim el disc dur.
Extracció.
Havia canviat d'opinió.
Pensava anar a l'ambaixada i entregar-me.
Veus que bé? T'hem estalviat el viatge.
Anem cap a les escales.
Atent, Rayner. Venen cap a tu.
Rebut.
Cinc segons per sortir.
A terra!
Què coi ha passat?
En Rayner és baixa. L'entrada no és segura.
- Sortiu per darrere. - Rebut.
Què passa?
De pressa!
Quin és el pla?
El punt d'extracció ara és el canal!
No perdis aquesta informació, Brennan.
- L'han tocat! - En Glover.
- Demana reforços! - Qui era?
Ens disparen!
Aguanteu la posició. D'aquí a cinc minuts us arriba ajut.
- Tres, i som al canal. - No, us exposareu.
Que no, Rox. Fes-me cas.
D'acord. Llum verda.
- Endavant. - Som-hi! Va!
- Traieu-lo d'aquí! - Seguiu-me!
No, per favor!
Faraday, em reps? Nick, em reps? Algú em rep? Ningú?
- Faraday, dona'm la teva ubicació. - Nick, on ets?
Soc al punt d'extracció. Tinc l'objectiu.
...i veurem la previsió de Nova Jersey.
Gràcies, Mitch. Soc en Dan Farrell.
Veurem quin temps fa a diferents zones de l'estat.
- Hòstia. - T'he fet cafè.
Gràcies.
És per emportar.
Em fas fora?
Ja soc gran per la xerradeta del matí, Michael.
Ahir a la nit va ser divertit, però la nit ja s'ha acabat.
Collons, Nicole. Mira que ets freda.
Ei. Quan ens vam conèixer vas pensar que ens enrotllaríem?
Era la teva professora de Llengua a setè, així que no.
Sempre m'aprovaves.
Ei.
Fixa-t'hi. Encara m'eduques després de tants anys.
Bé, ja ens veurem.
Suposo que sí.
- Ei, Gary. - Mike.
- Ei, mare. - Ei, rei.
Maco, el vestit. Encara treballes al centre?
En Gary treballa al banc.
Com a caixer?
Com a director.
Sra. Hoffman.
- Hola, mare. - La Nicole Hoffman.
Sembles un federal. Ho veus tot o què?
No hi ha secrets per ta mare. I menys a Nova Jersey.
El seu fill Gary encara treballa al banc?
No, el van fer fora.
Ara ven salsitxes fora de l'estadi. Fa una mica de pena.
Quin dia es casa en Ronnie?
D'aquí a unes setmanes.
Necessito saber la data exacta. He de demanar cita.
- Per què? - Per una bona manicura.
S'ha de demanar cita amb temps. No vull que em toqui la Josie.
- Ah. La Josie no, eh? - No te'n fumis.
- Quan es casa? - Dues setmanes des de diumenge. Adeu.
La Sra. Hoffman?
La Srta. Hoffman, si no et fa res. I sí. Dues vegades.
- Renoi. - O almenys una i mitja.
No la recordo a l'escola.
Si no haguessis fet campana cada dia, te'n recordaries.
Si et molen les dones grans, conec un parell de preciositats
que juguen al mahjong amb ma àvia.
- M'encantaria sortir amb la teva àvia. - Si no t'importa sopar a les 16:30.
Per què tan tard?
Ei, no. Ho pago jo.
Com? Estàs tan pelat com jo.
Ningú ho està tan com tu, no pots ni pagar els plats trencats.
A més, avui m'han donat un avançament, així que ho puc pagar.
- Gràcies, Mike. - Ja.
- Molt bé. He d'anar a fer un riu. - Ves.
No sabia que havies cobrat. Me n'alegro.
Aquest és burro o què? No he cobrat. No en tinc ni cinc.
En Billy no té feina. Ens ho dividim. Trenca la guardiola.
Sincerament, Rox, no sé si és el nostre home.
Tinc un bon pressentiment, cap.
Si s'assembla al tio que recordo, és exactament el que ens cal.
Ep, Jimmy. Una altra.
De seguida, Mike.
El primer que encerti un cacauet al got de la barra convida l'altre.
Hòstia santa.
Què tal, Mikey?
La Roxanne Hall. Què hi fas, aquí?
Què et sembla que hi faig? Vull una copa!
- I què, has vingut sol? - Sí.
No.
Un cita?
Perdona, és que és tota una sorpresa.
La sorpresa és que encara portis els cabells com a l'institut.
No et fiquis amb el meu barber.
Dos didalets.
- Sí. - Ara aguantes l'alcohol?
Sempre he aguantat l'alcohol.
Tinc un esmòquing tacat de vòmit que no diu això.
Encara tens l'esmòquing de l'institut?
- Sí. - No és conya?
I encara em va bé.
Això és de bojos.
T'he imaginat entrant per la porta tantes vegades.
És com t'ho imaginaves?
Al meu cap, anaves en biquini.
Encara fas breakdance davant del centre cívic?
Cada dissabte. I saps què? A les ties encara els encanta.
No recordo que li encantés a cap.
- I la Isabella Mingarelli? - Li feies gràcia perquè em molaves.
- Ja ho saps. - No, li molava com em movia. Com feia...
Mare meva. Té sis criatures amb en Matty Museo.
- I n'esperen una més. - I tu, què?
- Jo, què? - Tens fills?
Si tinc fills? No, no en tinc. I tu?
No ho sé. Que jo sàpiga, no.
Veig que perds facultats, Mikey
Havia oblidat que les patates són al·lucinants.
Vas oblidar un munt de coses bones quan vas marxar a la universitat.
Es veu que Paterson no t'esqueia.
Diria que la uni tampoc.
En vaig sentir parlar.
Sí?
Què vas sentir?
Que li vas trencar la mandíbula al base de l'equip de bàsquet i et van fer fora.
De fet, era el pivot, i li vaig trencar el nas.
Són les arrels de Nova Jersey.
No. El que va passar és que va sortir amb la meva millor amiga
i l'endemà ella no recordava res.
Semblava que a ningú li importava, i va passar el que va passar.
I vas arruïnar la teva carrera?
No. La vaig canviar.
Per què?
Per fer el correcte.
Què et sembla si ho deixem per avui?
Què? És divertit. No vols acabar la partida?
No vull dir que acabi la nit.
Et proposo
que continuem fora d'aquí.
Ah.
Collons!
Si hagués sabut que faríem un ral·li, hauria menjat menys patates!
Ostres, m'encanta aquest lloc.
Recordes aquest banc?
- Aquí em vas dir que m'estimaves. - Sempre intentava fer coses romàntiques.
Tot per fer-te somriure.
Ui! He de contestar. Si no fos important...
- Mike. - Serà un segon. Un segon.
Un moment.
Un segon de res.
- Per favor! - T'encantava aquesta cançó.
No, no cantis.
No tinc temps pels nois de la cantonada
que fan tant de soroll aquí al carrer.
- Com hi vaig poder caure? - Au, eres jove i beneita.
No era beneita.
- Ingènua. - Sí.
- Ingènua. - Ingènua.
Sí.
Tant de bo no haguessis marxat.
- No, no parlis d'això. - D'acord.
No ho espatllis. Vinga, ara estem bé.
Perdona.
...cap a la banda de Nova Jersey.
...nena al carnaval.
T'he de confessar una cosa.
Tenia un motiu ocult per portar-te aquí.
Ah, sí? Que te'm vols endur?
Sí, més o menys.
Ho sento, Mikey.
Què coi...?
Com?
Bon dia.
Benvingut a Londres, Mikey.
Rox, què coi passa? On ha anat Nova Jersey?
No ha anat enlloc. Tu, sí.
Què?
No. Érem a High Point.
Recordes que jo estava encantador? Sonava "Jersey Girl".
I aleshores et vaig injectar un sedant
i t'he dut a Anglaterra en un avió de càrrega.
No. He d'anar a la feina.
No puc tornar a fer tard. L'encarregat em matarà.
Déu-n'hi-do quin despertar, Mike.
- Qui és? - En Tom Brennan.
Local 12-25.
- Com? - El cap de la Roxanne.
Encara que a vegades no ho sembli.
Obeeixo ordres diligentment.
- Però no sempre les que dono jo. - Sou d'una fàbrica d'idees?
Fàbrica d'idees. Aquesta és bona. Jo acostumo a dir que soc un pilot.
Fins i tot porta una gorra.
- Què? - Et convido a esmorzar. Condueix tu.
Rox, què és això?
Necessito respostes.
D'acord, què vols saber?
Què vols dir? M'esteu segrestant?
Una manera de descartar el segrest
és que un paio et doni les claus del seu vehicle tot camí de 200.000 dòlars
i et convidi a esmorzar.
Jo engego aquests trastos amb un tornavís. No hi ha res on posar la clau.
Mike.
És aquí.
Expliqueu-me què coi passa.
Ara ho farem, Mike. Gira a la dreta.
- I si mires de conduir per la dreta? - Hòstia! Ep! Merda!
Collons.
Què redeu fa?
- Has d'anar per l'esquerra. - Quin embolic, tu.
- No havies estat a Londres? - Es nota?
No havia sortit de l'àrea triestatal.
No sou d'una fàbrica d'idees internacional, no?
No, treballem pel Sindicat.
Quin sindicat?
Mitja comunitat d'intel·ligència no sap que existim.
- La resta preferiria no saber-ho. - Sou com l'FBI?
Sí, però nosaltres fem la feina, i no portem jaquetes amb el nom ben gran.
Genial, però què hi pinto jo, aquí?
Fa dues nits, a Trieste, Itàlia,
se'n va anar en orris una missió per detectar un agent doble de la CIA.
Per això soc a Londres?
- Sí. - Bàsicament, sí.
Ho sento si semblo una mica curt, però m'heu de posar al dia.
T'explicaré per què el Sindicat és únic.
No reclutem a Princeton ni a Harvard.
No busquem l'elit de Yale ni l'equip de tenis d'Oxford.
Busquem gent que passi desapercebuda.
Un exèrcit invisible que faci avançar el món.
Que facin la feina. Gent de carrer, no rates de biblioteca.
Més granota blava que sang blava.
Persones que construeixen, que fan anar les fàbriques.
És això el que ens defineix, i penquem.
S'espera que la gent com nosaltres penqui,
perquè ningú ens ha regalat mai res a la vida.
Hi estic d'acord.
Ei, Maggie. Tres panets amb bacon i tres cafès per emportar.
Quètxup o salsa HP?
Només quètxup, gràcies.
- Què coi és la salsa HP? - Ni idea.
Aquests treballen per vosaltres?
Si hi treballessin, no els hauries vist.
Mira, és en Derek Mitchell.
Exanalista de la CIA. Es va escapar amb informació secreta.
- El que volíeu agafar a "Triost"? - Sí.
- Trieste. - I la vau espifiar.
Sí, la vam espifiar.
Ara en Mitchell té un forat a la cara,
la informació s'ha perdut i estem amb la soga al coll.
Saps com en diuen?
No. L'agulla espacial? La vareta d'en Harry Potter?
La Torre BT. Saps com en diu el Sindicat?
Casa nostra.
Mira aquí, Mike.
D'on cony han tret les meves dades?
Para atenció.
La Juliet Quinn, àlies la Subhastadora.
Hem descobert que ven informació al mercat negre de Londres
de part d'un venedor misteriós.
El que us va matar els homes i va robar la informació.
Hauràs de recordar aquests detalls, si vols passar l'examen.
- Quin examen? - El d'ingrés.
No em molen.
- El mateix? - Sí.
Carai, quina passada.
En dues setmanes, vendran la informació en una subhasta del mercat negre
i hi hem de participar.
- És quan tu hi entres en joc. - Ei, Athena.
- Què s'empatolla? - Ei, Rox. Alguna malaltia crònica?
No, que jo sàpiga no.
- Prens alguna medicació? - Sí, ahir em van sedar.
- No sé si compta. - No.
Ei, què vol dir que "hi entro en joc"?
El que va robar en Mitchell no eren claus de llançament ni plans
d'una base de míssils secreta.
Eren dades sobre tots els homes i dones
que han servit mai en algun país aliat d'Occident.
Tots els policies locals, tots els fusellers dels marines,
tots els espies de l'MI5, l'MI6, l'FBI, la CIA
i sí, del Sindicat.
Si la informació cau en mans equivocades, ja no podrem protegir la població.
La qüestió: ens cal algú que estigui net.
Si hi envio algú que surt al mes de juliol
en el calendari dels agents més prometedors de l'FBI,
li fotran un tret al cap i la missió fracassarà.
O sigui, ens cal algú sense historial.
Bàsicament, un no ningú.
Correcte.
Endavant.
Ei, com va, grandàs?
Què fas? Rox, què és això?
Ets un tio dur.
- Què? Ei. - Sí, doncs això.
- Tio. Què? - Què passa?
A veure si ets tan dur. Ets massa guapet per anar de pinxo.
- No et confonguis. Soc de barri. - Sí?
De quin barri? Barri Sèsam?
- Deixa'm el novell sencer. - Què et sembla? Veig que en vols més.
Ataca'm, Elmo. A veure què saps fer.
Ei!
Sí, té potencial.
És en Frank Pfeiffer, l'entrenador físic.
Anaves a dir que no tens clar si ets l'indicat,
i, la veritat, és bon senyal.
Jo tampoc ho tinc clar, però la Roxanne creu que ho pots fer.
Tens tot el dia per decidir-te, entesos?
Us cal un no ningú? Per què no ho demanes a algun d'aquests.
No volia dir això.
No, ho has dit en el bon sentit.
Jo ahir em despertava amb la Nicole Hoffman a Paterson.
Feia segles que no pensava en tu.
I ara soc a Londres i em demanes que posi la vida en perill.
- No té cap sentit. - A veure si ho entenc.
T'has ficat al llit amb la profe de Llengua de setè?
Això no és l'important.
Què és l'important?
Per què jo? Feia 25 anys que no ens vèiem.
Un tio que camina per una biga finíssima a 300 metres d'altura i tan serè,
que era un esportista de primera.
Eres un tio amb qui podia confiar.
Jo també he de confiar en tu. Et vas esfumar.
Vaig anar a la uni! No cal que en fem un drama.
- No. Vas desaparèixer. - Va ser el Sindicat. Jo, no.
Jo no ho sabia. Com ho podia saber?
Em sap greu.
Però no et demanem que t'hi comprometis de per vida.
És una operació. I prou.
Mira, un bitllet a Newark en primera classe, surt aquesta nit.
Demà pots tornar a ser al Wilson's.
La mateixa barra, el mateix tamboret, els mateixos amics. Tu decideixes.
La Roxanne Hall?
Un moment. Mare, com ho saps?
- Jo ho sé tot. - Mira.
Deus estar amoïnada, però t'ho puc explicar.
Sempre m'ha agradat per tu.
És guapa i intel·ligent.
Ve d'una bona família, és ambiciosa.
- Què vol? - Res, entesos? Puc...?
Tornaràs a casa?
Per la cara que fas, ja veig que la resposta és "no".
I sí, sé la cara que fas només escoltant-te.
Soc ta mare.
Mare meva. T'haurien de reclutar a tu.
Daixò. Escolta, he de penjar.
Abraça-la de part meva
i no deixis el discurs de padrí per últim moment.
Espera't. Què...?
Gràcies, tio.
Compteu amb mi.
El James Bond de Nova Jersey.
Zero, zero, "ves a la merda"?
Exacte.
Normalment, et faríem fer un programa d'entrenament de sis mesos
sobre tot el que cal saber per ser un agent del Sindicat,
però només tenim dues setmanes.
Haurem de fer el que puguem.
- Alguna al·lèrgia? - No.
I fòbies?
A les altures? A les aranyes?
- Al compromís? - No.
Quants dits et caben a l'anus?
- Alto. - T'estic fent un perfil psicològic.
Què té a veure el meu cul amb la psicologia?
Hauries de llegir Freud.
Com és la relació amb el teu pare?
Doncs és mort, així que ens discutim molt menys.
Collons!
Mike, ell és en... Saps què? No importa com es digui.
- Li diem Capatàs. - Per què et diuen Capatàs?
- Perquè abans ho era. - Té sentit.
Conduïa un toro en un centre de distribució d'Amazon a Fort Worth.
Treia 10.000 paquets per hora.
Després els vaig reprogramar el sistema informàtic.
Vaig doblar-los la productivitat i vaig deixar mitja direcció sense feina.
Caram.
Gràcies per explicar-m'ho.
Esprinta fins al marge de l'edifici.
Si t'atures abans que t'ho digui jo, suspens.
Si alenteixes el ritme, suspens. Si et treus això, suspens.
Si deixes que passi de llarg i em mati, suspenc?
Doncs sí.
És com els karts de Nova Jersey. Això sí que ho sé fer.
Està al revés, cony.
Els karts no tenen mai el volant aquí.
Mike, torna-hi.
És una prova de memòria i reflexos.
Et llegiré una sèrie de números i me'ls repeteixes, d'acord?
D'acord.
U, set, dinou, vuit, cinc, tres, deu.
U, set, dinou...
Au! Ostres!
Reflexos, malament. Acabes els números?
No, ja no me'n recordo.
Ja. Memòria, malament.
Reflexos, continuen igual.
Ja!
- Suspès! - Merda!
Has de tenir confiança, Mike.
El de la dessuadora ara et pegarà. En què has fallat?
Home, no hauria d'haver parlat amb la seva novia.
- Merda. - Les mans.
La teva nova identitat.
Com tu, però amb èxit.
Ed Weston?
Té. La teva tapadora. Te l'has d'aprendre de memòria.
- Això sencer? - Sí. Què passa?
Hi ha algun pont que preferiries anar a reparar?
A Amazon eres així de divertit?
- Com et dius? - Ed Weston.
- Quina edat tens? - Quaranta-set.
- D'on ets? - De Boston.
- I l'accent? - De Boston, Massachusetts!
Ara, millor?
Ja!
Tens família?
Es veu que vaig trobar la noia perfecta i la vaig perdre per burro.
Millor que un ral·li.
Para!
És una subhasta a cegues.
El comprador licita en línia amb un dispositiu encriptat
que li dona la Subhastadora.
Cinc milions de dòlars per avançat i un compte verificable
permeten tenir un dispositiu.
El noi de Nova Jersey l'haurà de recollir en persona.
El punt de recollida és el monument Seven Dials.
És una entrega directa. Els diners pel dispositiu.
T'observarem tota l'estona.
Molt bé. Alguna pregunta?
És gaire perillós?
- Bufar i fer ampolles. - Entesos.
Sí. A veure, vull dir,
a menys que resulti no ser-ho.
Som-hi. Passem llista.
Terrat, en posició.
Vehicle, en posició. Esperant pacientment.
L'Athena i en Frank, en posició.
A veure, n'hi ha una a la recambra, catorze al carregador.
N'hi ha quinze al de recanvi. En total, 30 bales.
Wu-Tang Clan, "36 Chambers"?
Si se m'acaba la munició, què faig?
Llança'ls-hi una cosa pesant.
- Ja veig per què eres Capatàs. Ets bo. - Sí.
- Ei, Mike. - Què?
- Els cinc milions. - Hòstia.
Gràcies, reietó.
Bé, doncs. Aquest la palma.
Rox. Hi ets?
- Et veig. - Creia que pesaria més, això.
T'esperaves els cinc milions en monedes?
No ho sé.
Escolta, no t'ho he preguntat. Quant cobra un agent del Sindicat?
Deu dòlars l'hora i assegurança dental.
Quina misèria per algú que porta tants calés.
Vols negociar amb una dona que porta un fusell d'assalt?
Ben vist.
M'ho pensava.
Ja. A veure, soc al monument.
Molt bé, som-hi. Tothom en posició.
- Tens alguna moneda? - Cony.
- No. - Atenció. Qui és aquest?
- Un raret? - És més que això.
- Esperes la Subhastadora. - Què?
Vine amb mi, i apaga l'auricular.
- Espera. - Mike, on vas?
- On va? - Mike!
Hem perdut el senyal de la seva ràdio.
Hi ha un tercer equip.
Merda, tenim companyia.
Algú l'està veient?
Tenim uns hostils avançant pel carrer Earlham.
Afanyeu-vos.
Roxanne?
Han passat el carrer Monmouth.
Vaig darrere d'en Mike.
Aquí dins, col·lega.
Taxi!
SENYOR WESTON
NÚMERO DESCONEGUT
Digui?
Bona tarda, Sr. Weston.
On para?
Ha entrat en un pub. Martin's Row, darrere l'hotel.
Darrere l'hotel?
D'acord.
Hi estic anant. Algú més el veu?
La universitat de Darmouth.
Sempre m'ha agradat el seu lema: "Una veu en la foscor." Que poètic.
És "una veu que clama en el desert", de fet.
El tercer equip té actius mòbils.
Va. Que algú hi intervingui. Hem d'apagar aquest incendi.
M'he informat una mica sobre vostè, Sr. Weston.
I què?
No n'he trobat gaire cosa.
Suposo que no em mola deixar rastre.
Veig que és dels meus.
Si és tan amable d'anar al lavabo d'homes, hi trobarà més instruccions.
Capatàs, estem bloquejats.
Hi ha una furgoneta de repartiment. No puc tirar.
Quina merda.
Deus ser "més instruccions".
És en Ricky. Comptarà els diners.
Portes alguna arma?
Sí.
Doncs treu-la i deixa-la apartada.
Ei!
I d'on ets, tu?
De Pa...
De Boston.
Has vist Good Will Hunting?
- Sí. - És la meva pel·li preferida.
No fotis.
És un tio del carrer, però és bo per als números.
Sí. Em va arribar, saps?
T'agrada veure-t'hi reflectit. Ho entenc.
- Pinta bé. - Excel·lent.
I ara què? On és el dispositiu?
El tens a la mà.
Veig que no ens veurem en persona.
Bona sort a la subhasta, Sr. Weston.
Ha sigut ben fàcil.
Em mereixo un ascens o almenys una cervesa.
- Hòstia santa. Qui era? - Ben fàcil?
A terra!
- Si dic a terra, a terra. - Ja hi soc.
Capatàs, on són els reforços?
Som-hi!
Collons. Qui són aquests?
No em molestaria a aprendre'm els seus noms. Marxa!
- N'estàs segura? - Sí!
Emporta't el dispositiu! Ves!
Doncs escolteu a la professora.
Repetiu el que jo digui.
Ei!
No penso créixer.
No vull anar a l'escola...
...i repetir coses com un lloro.
Recitar normes absurdes.
Mike, on ets?
Ha anat a veure un musical, cap.
Quin bon moment per unir-te als Nens Perduts.
...que no podré enfilar-me més als arbres,
no creixeré mai.
Jo, no.
No vull.
Jo, no.
No penso créixer.
No vull dur corbata...
...ni estar tota seriosa...
...a mitjan juliol.
Mike, on ets?
Merda. Estic corrent! Això és com un laberint!
Vinga!
Collons.
Mare meva. Bé, estic bé.
Senyoreta! Ei!
Deu ser conya. Què...?
Ei! Ajuda'm!
Rox, vigila!
Hòstia.
Vinga.
Anem.
Arrenca.
Merda.
Em sap greu.
Ei.
- Està destrossat. - No n'has pogut treure res?
El microxip, l'iOS. Està tot fet malbé.
Com si algú ho hagués aixafat i l'hi hagués caigut a l'aigüera.
- Ves a dir-li. - Digues-li tu.
- No, tu.
Sí. Tenien aquestes, cap.
- Makarovs. Llavors, eren russos? - Sí.
Gràcies, nano.
Moscou deu seguir la pista a la resta de postors.
És més fàcil matar la competència que licitar més.
Et diré una cosa, tio.
El meu primer dia en acció
també em van apallissar.
Sí?
No va ser una dona.
Però no és que hi hagi res de mal. Ho dic només per aclarir-ho.
Crec que tenim una filtració.
Penseu-hi.
Trieste. Ara això.
No tenim cap filtració.
Confio en tots vosaltres.
El que ha passat avui
és perquè hi ha almenys cinc grups més ficats en això
i faran el que calgui per aconseguir la informació.
Hem de suposar que tots els licitadors tenen via lliure.
No participem en la subhasta. Sense un dispositiu que funcioni, ja no.
Sí, però escolteu. Hi ha cinc grups més, oi?
Això vol dir que hi ha cinc dispositius més.
Si no podem reparar el nostre, per què no en robem un altre?
Home, funcionaria?
En teoria, sí.
És possible.
La seguretat d'Occident en depèn i el futur de l'organització encara més.
"En teoria, sí" i "és possible" em val.
Falten menys de 48 hores per la subhasta.
Marxem tots a casa a descansar.
Rox, podem parlar?
ON COI ETS? RESPON ELS MISSATGES!
MIKEY? AIXÒ ÉS SERIÓS, TIO!
Sembla greu.
En Ronnie es casa. Soc el padrí.
Hauria d'estar preparant el comiat de solter.
La vida real, eh?
Em tornaràs a punxar?
Vinga, Mike.
Sé per què som aquí. En Brennan vol que m'enviïs a casa.
Sí. No t'equivoques.
Potser és millor que te'n tornis, que continuïs viu.
Escolta, et vas arriscar per mi i no ha funcionat,
però no m'agrada decebre.
Ho has fet bé. Has fet tot el que havies de fer.
Però la missió s'ha ensorrat. No és culpa teva.
Vull acabar la feina i demostrar-te que no et vas equivocar.
- De debò? - Sí.
Em dones una oportunitat més?
Ens posa dos tequiles?
Ara mateix.
No m'hi ficarà alguna droga, no?
Brindem. Per les segones oportunitats.
Segons la informació que tenim, els altres grups representen
la Xina, Corea del Nord, Síria, Rússia i Islàndia.
Islàndia?
És conya. És l'Iran, com sempre.
A quins podem robar?
Cap d'ells és fàcil, però els goril·les a sou són com tot.
La qualitat depèn del que paguis, i Corea del Nord paga una merda.
No fan gaire cara de coreans. Ho sé perquè soc coreana.
Molt astuta, Athena. Com dius, no són coreans.
Fan cara de l'Europa de l'Est.
Són mercenaris de l'antic bloc soviètic.
Comunicacions n'ha triangulat el senyal,
s'amaguen en aquesta mansió desocupada de Hampstead.
Capatàs. Tu, sobre el terreny.
Si robem un dispositiu, ha de ser el correcte.
Roxanne, Frank, aneu amb el Capatàs. Athena, a reconeixement.
Mike, com que continues aquí
m'imagino que la Roxanne no m'ha fet cas, de nou.
Rox.
Ho pot fer.
D'acord. És el teu dia de sort. En marxa.
Vigilància, en posició.
Teniu via lliure.
Quina reina!
Capatàs, hi ha hagut sort?
No hi ha cap dispositiu.
D'acord. En queda un.
Mike!
Merda.
El tens?
Bum.
Guaita'l.
Caram.
Ho has fet bé.
Bé per ser un no ningú.
Ja el tenim. Ara sortirem.
Athena?
Merda, no.
No. Aguanta, reina. En Frankie és aquí. Vinga. Ja et tinc.
Així. Vinga. Ei, reina.
Prepareu la infermeria. Ara venim. Va, reina.
És morta, Frank.
Hòstia!
BENVINGUTS A LONDRES
Cap, ens han descobert. Sortiu de l'edifici.
Evacueu-lo!
Merda.
Potser tornen a ser els russos i es vengen per allò de Seven Dials.
No. Com saben on és el quarter general?
Algú ens observa.
Espera't.
- És en Brennan. - En Brennan!
Cap, estàs bé?
Sí, el tenim.
L'Athena. L'hem perdut.
Entesos.
Fet.
Les sales de control estan bé.
No tinc la xifra de víctimes, però continuem actius, a penes.
- Què fem? - Disperseu-vos i espereu.
És el teu pis franc?
Sí, un d'ells.
Estàs bé?
Sí.
Em sap greu per la teva amiga.
Soc aquí, si en vols parlar.
Sí.
Dormiré a la butaca.
No pots dormir a la butaca.
Puc muntar-me un llit al racó.
Pots dormir al llit, Mike.
No és realment un pis franc, oi?
És més aviat una habitació.
- Sí. - Oi?
Sí.
Acapararàs l'edredó com sempre?
No l'acaparava.
I tant, que sí.
No, no és veritat.
I tant, sí.
No, i ara.
Sí, i també roncaves.
Jo no roncava. Eres tu.
- Sempre roncaves. - No, eres tu.
Roncaves.
- Què tens, cinc anys? - I tu, què?
A dormir, babau.
I que consti que no t'estic tirant la canya.
Que consti
que jo tampoc.
Segons fonts oficials, una espurna elèctrica
va provocar l'explosió de la icònica torre de Londres ahir.
Hi ha diversos ferits hospitalitzats,
però fins ara no s'ha comunicat cap defunció.
Una espurna elèctrica? No se'ls ha acudit res millor?
Gairebé sona creïble, eh?
Ha trucat en Brennan. La subhasta és a les 18:00. Som-hi.
M'alegro de veure't, cap.
M'alegro que em vegis. Alguns vam tenir sort.
Ja.
Quantes víctimes?
Hi pensarem un cop hàgim pres represàlies, entesos?
D'acord.
Bé, sembla que això funciona.
Des d'anit. El Capatàs hi està treballant.
Rastrejarem el senyal de la Quinn quan comenci la subhasta,
però la licitació ha de durar fins que obtinguem el lloc exacte.
Si participar són cinc milions, a quant pot pujar la licitació?
Suficient per comprar els Knicks
i pagar algú perquè els ensenyi a jugar a bàsquet.
Collons. Qui proporciona els calés?
Nosaltres.
Qui són vostès?
De la CIA, i financem la festeta d'aquesta nit.
Si agafen la Quinn i la informació
abans que el govern financi el pla de jubilació de cada enemic estranger
des d'aquí fins a Pyongyang, els ho agrairem molt.
I se n'hauran sortit un dia més.
Si fiquen la pota, s'ha acabat el Sindicat.
D'on trec un cafè, aquí?
Bona nit, senyores i senyors. Benvinguts a la subhasta.
Molt bé, Capatàs.
Acaba de començar.
- Roxanne? - Ens estem posicionant.
- Has menjat patates avui, Mike? - No.
Millor. Gitades no són tan bones.
Algunes coses ho poden ser.
Amb només un article, començarem la licitació ara mateix
amb el preu inicial de 100 milions de dòlars.
- Ja en tenim 100. 125. - Ei, Bezos.
Si no vols conduir un toro el dilluns, fes que funcioni el localitzador.
Ja quasi ho tinc.
Vinga.
És el meu cap.
150 milions.
Deu voler saber si cal vendre algun estat per pagar això.
Podríem desfer-nos d'Idaho. Ningú se n'adonaria.
- Jo soc d'Idaho. - Es pensa que no ho sé?
Tenim senyal ja?
175 milions.
- Som-hi. - Comencem.
Estem precisant la ubicació.
- Rox, aneu cap a l'est. - Fet.
200 milions de dòlars.
Se centra en la zona de Southwark.
Estaria bé que m'avisessis.
Agafa't fort.
250 milions.
Algú n'ofereix 275?
275 milions.
Espero que sàpiga què es fa.
300 milions de dòlars.
No ho pagaré jo.
325 milions.
Algú n'ofereix més de 325?
Algú n'ofereix 350 milions?
- Tio. - Està calibrant. Necessito temps.
- Algú n'ofereix 350? - D'acord.
350 milions de dòlars. N'ofereixen 375?
CENTRE DE LONDRES
A la una.
Brennan.
Què vol? És la meva oferta.
Sap com va? No puc licitar contra mi.
A les dues.
N'ofereixen 375 milions.
Continuem, Rox. El cercle es tanca.
Són a prop de St. Paul's.
Som a dos minuts.
Ja quasi està. Tenim la ubicació.
Aviat tindrem l'edifici.
CARREGANT
- 425 milions. - No. Què passa?
- S'està carregant. - "S'està carregant."
Cap a on, Capatàs?
Aquest és l'informàtic? Si sembla el conserge.
- Pot venir algú jove? - Espera't.
- Ja ho faig jo. - A les dues.
- Com funciona això? - Què fas? No toquis...
Nova oferta de 550 milions de dòlars.
- Hòstia. - Adeu a Boise.
Tenim connexió.
Rox, és a l'avinguda Nicholls.
Ben fet, Capatàs.
Roxanne?
Ens hi acostem.
Una illa i ja hi ets.
Algú n'ofereix 575 milions?
Ja ho tinc! És al terrat.
Sis-cents milions de dòlars.
Algú n'ofereix més de 600 milions?
Què et sembla zero dòlars?
Així no t'he de fotre una bala al crani.
Caram.
Aquí s'acaba la subhasta.
Roxanne Hall.
Em sorprèn que deixin actuar el Sindicat després de Trieste.
Van matar a sis dels nostres, no passarem el cas a ningú altre.
No t'ho agafis de manera personal. Enterboleix la ment.
Tot és personal.
Sr. Weston, ens ha ben enganyat.
Soc en Mike McKenna, de la delegació de Nova Jersey. I en Ricky?
Els dimarts té classe de ioga.
- On és la informació, Quinn? - Em pots dir Juliet.
Et diré "la porca que vaig enterrar a Londres", si no xerres.
Ho veus? Per això odio treballar amb les agències.
Tot és sempre superintens, oi?
L'hauries d'haver vist a l'institut.
La informació és en una caixa forta a Holland Park.
Estaré encantada de portar-t'hi.
Conduiré jo. Tu aniràs al seient del copilot.
Ell, al darrere apuntant-te el cap amb una pistola.
Què et sembla?
Meravellós.
Au, si us plau. No hi ha cap trampa.
Us podeu relaxar.
Gràcies.
És això?
Sí, ja està.
Enhorabona.
Som-hi.
- Esperaves algú? - No.
Rox.
Nick.
Roxanne, corres perill.
Tots nosaltres correm perill.
Si us plau, deixa'm entrar.
Vaja, el vespre és cada vegada més estrany.
L'agent Faraday torna d'entre els morts.
Nick Faraday.
- Local 12-25. - Genial. Ets del Sindicat.
- Exacte. - Hola.
Un dels sis agents morts a Trieste. Et veig prou bé.
Com pot ser?
Com pot ser que encara siguis viu?
El corrent em va arrossegar fins a l'oceà.
Vaig anar al metge i vaig venir cap aquí.
Rox, Trieste era una trampa.
Sabien que hi anàvem. Hi ha una filtració al Sindicat.
I què? Et volies fer el mort fins que descobrissis qui era?
- Sí. - I no me n'has dit res.
- Per protegir-te. - Em sé cuidar sola, Nick.
Dona'm un nom.
- Tom Brennan. - No.
La informació robada té dades de tothom que ha treballat pel govern
des de la Guerra Freda.
Hi ha registres de missions, registres de missions secretes.
Què saps d'ell abans que muntés el Sindicat?
Saps que dirigia operacions encobertes per la CIA?
En Tom Brennan té un passat, Rox.
Ha fet coses que el govern s'ha vist obligat a amagar.
Coses que no podien sortir a la llum.
D'acord, però si és veritat, per què no m'ho vas dir?
Et volia protegir.
T'has fet el mort. Per què t'hauria de creure, imbècil?
Perquè estem casats, imbècil.
Què?
Estem separats.
Ah, sí?
- Aquest tio? - Què vols dir amb això?
Son pare devia estar contentíssim quan et va veure.
Tenia una bona relació amb en Bill.
Bill? Tu no li havies de dir Sr. Hall com tothom?
T'explicaré una cosa sobre en Bill i jo.
- Sí, i tant, digues. - Ei, deixem-ho.
Hauríeu de dir-vos el "Retrobament".
Tens proves que va ser ell?
El contingut n'és la prova. I no pot arribar a ell.
I a qui li entreguem, doncs?
En Cameron Foster i la CIA són a Londres supervisant l'operació.
Doneu-los-el.
El tio que va de Gary Oldman? És un tocacampanes.
Escolta, seu a la banqueta i deixa parlar als grans.
Ha fet tota la formació de combat?
Sí, Mike. T'apallissaria.
Ho deixaré passar. Aquesta vegada.
Roxanne, et demano que confiïs en mi.
En Brennan mataria per la informació.
Han mort massa agents. No vull que ningú més els acompanyi.
Especialment tu, amor.
Trieste, el Seven Dials, el quarter general.
Saps que té sentit.
En Brennan.
Rastrejarà la teva ubicació. Separem-nos.
A sobre vols la informació, no?
No. La CIA pot organitzar l'entrega.
Ens podem reunir al pont Albert a l'alba
i fer l'entrega junts.
Deixa'ls fer a ells.
I ella, què?
Au, rei. Només soc una intermediària. És millor que em deixeu marxar.
Jo me n'encarrego.
Rox!
Vinga.
I ara roba un cotxe. Genial.
Un marit.
No comencis.
No em pensaves dir que estàs casada?
A: ens vam separar. B: creia que era mort.
Ja, deu minuts abans de venir a veure'm.
Vas anar directa al bar després del funeral?
- Per què t'importa? - Ja saps per què.
T'importa que hagi estat casada els últims 25 anys?
Amb aquest idiota? Un xic.
I a què treia cap allò de: "Tu no li deies Sr. Hall?"
Com si el problema fos el meu pare.
En vols parlar? Parlem-ne.
A ton pare no li molava que jo fos negra.
Jo tampoc li agradava al teu. Volien protegir-nos.
- Eren antiquats. - Antiquats.
Trauré la gràfica de racisme apropiat per veure si "antiquat"
encaixa entre mestressa de casa rural i Gran Mag del Ku Klux Klan!
El pare es va passar i no vaig dir res. Hi ha mil coses que hauria d'haver fet.
Però tu m'hauries d'haver dit la veritat i no manipular-me!
No et vaig manipular.
Et vaig salvar. Et vaig treure d'una vida insignificant.
- "Vida insignificant". - Sí.
Et vaig oferir formar part d'això.
Mira, la meva vida no és perfecta, però és honrada.
Sí. Tinc la mateixa casa, la mateixa feina i els mateixos amics.
I saps per què? Perquè hi puc comptar.
Es tirarien d'un pont per mi. I jo, per ells!
Pots dir això de la gent que tens a la teva vida? Ho dubto.
Però...
Potser puc o potser no.
Però és una oportunitat per tu.
Vols tornar a Paterson i engegar-ho a rodar?
Au, para ja, Rox.
Com pot ser que tothom vegi el potencial que tens menys tu?
Gràcies pel consell. Ja ens veurem a la pròxima reunió d'exalumnes.
GRUP DE COMIAT DE SOLTER
Ei, Mikey! Tio, on t'havies ficat?
T'estàs perdent un comiat de solter èpic!
Ja ho sé, em sap greu. És que...
Atenció! A partir del diumenge aquest cul serà de la Stephanie Tranata!
És en Ronnie?
- Mireu! Mireu qui hi ha! Sí! - Mikey! És el meu padrí!
Ronnie, et prometo que pel casament hi seré. T'ho prometo.
No t'ho perdonaré mai, tio!
Guarda-la als pantalons.
És conya! És conya, tio. T'estimem, col·lega.
El que sigui que estàs fent deu ser important, oi?
- Sí! - Ja.
Fes el que hagis de fer, Mikey!
Perdoneu.
Què hi fas, aquí?
La missió no ha acabat. No marxaré.
- Ets un torracollons igualment. - Tu sempre ho has sigut.
- Gràcies per venir. - Cap problema.
Hauria arribat molt abans,
però he passat vint minuts al pont equivocat.
Ja hauria de ser aquí.
Soc al pont, Nick, i tu no hi ets.
Suposo que ara no em donaràs notícies fantàstiques.
No vindré, Rox.
Llavors, què?
- Era una trampa? - Per a tu i per a en Brennan.
Al teu saldo del banc hi trobaràs un regal de comiat,
una quarta part de la participació en la subhasta.
M'havia de cobrir la fuga.
- I la informació? - Vam intercanviar els maletins.
Vull dir, els iranians ens van prometre molts diners.
No els podia deixar marxar sense res.
I el Sindicat? No hi tens cap lleialtat?
Ja, el Sindicat.
Sona bé, al principi, saps?
Però salves el món un parell de cops i no hi ha reconeixement ni recompensa.
La parida de buscar obrers em va començar a emprenyar
quan la meva dona va decidir que s'havia cansat de mi
només perquè jo no en tenia prou.
No calia matar l'Athena ni ficar una bomba a Londres.
M'hauria aturat a Trieste si no haguéssiu sigut tan persistents.
Em conformava a fer-me el mort,
però amb el dispositiu coreà, us havia d'eliminar.
No m'hauríeu deixat de seguir.
En això tens raó.
I m'hauria tallat les ales, Roxanne.
I no ens convé.
- Doncs quina decepció. - Roxanne.
Escolta'm, Nick.
En tota la història d'homes que la caguen, pot ser que siguis qui l'ha fet més gran.
Ja ens veurem, rei.
Deixeu el maletí. A terra.
Au, va. No pot ser que t'empassis tot això.
Agent Hall i agent...
Mike!
Agent Mike. Teniu cinc segons abans que obrim foc!
- Quan t'ho digui, segueix-me. - Què? On?
- Saps l'exercici de confiança? - Sí.
- Vas morir? - Dos!
- Hòstia. - Recorda-te'n.
L'ull de vellut te l'ha fet en Brennan quan l'emmanillaves?
Sí, és força ràpid per ser un vell.
Potser a la presó alentirà el ritme.
Ja, doncs m'ha ensenyat tot el que sé.
Ara!
Merda!
Me cago en tot! Vinga! Surt del mig!
Vull que aturin la barca d'aquest cabró! Que no en baixi ningú!
Si us plau, aturi l'embarcació.
Dirigeixi l'embarcació a la riba.
Té fugitius identificats a bord.
En Faraday és aquí.
- Li has posat un rastrejador? - I tant.
Soc torracollons, no estúpida.
No t'ho deia de debò. És que...
Ja ho sé. Deixa-ho.
Ístria?
Sí. Però la veritat és que el Sindicat està fora de joc.
La CIA ens persegueix.
La policia i els agents de Londres et busquen,
i si t'agafen, t'enfrontaràs a una llarga condemna per traïció.
Mira, això ara m'és igual. Si tu hi estàs ficada, jo també.
D'acord. L'únic que hem de pensar és com pujar a un avió.
Estàs sonat?
Bobby!
- Collons. On t'havies ficat? - Ei, Bobby.
Fora conyes. T'ho juro per Déu.
La Roxanne em va segrestar
i em va ficar en una agència secreta que combat el terrorisme a Londres.
Molt graciós. Ens tenies preocupats.
En Ronnie es casa el diumenge. Vine ja.
Necessito un favor. Encara coordines els vols de càrrega que surten de Newark?
Sí. Res no surt de l'aeroport sense que ho sàpiga.
Què necessites?
Que ets burro? Doncs envolar-me sense que se sàpiga.
- Gary? - Sí.
Contenidor 726.
- Digues a en Bobby que me'n deu una. - Fet.
Aquí.
Això no et recorda a alguna cosa?
Pensa-hi.
L'armari de la neteja, al costat del gimnàs.
Això mateix.
- A vuitè. - Sí.
Ei.
Foster.
M'imagino que ets al teu despatx fent un txai amb llet
i escoltant això d'aquí.
Sé que tu i l'Agència Central d'Incompetència
creieu que això és cosa meva i que la Roxanne hi està ficada.
I, per variar, esteu molt equivocats.
Gràcies a això, el Sindicat està congelat i, mentrestant,
no hi ha dubte que els dolents de veritat
estan venent la informació robada en aquest precís instant.
Saps què passarà després?
Una exnovia meva dirigeix l'oficina de la CIA d'Istanbul.
Pot ser un dia portarà els nets a entrenament de futbol
i el cotxe li explotarà i quedarà fet miques,
perquè una cèl·lula terrorista ha obtingut l'adreça
i la marca i el model del seu cotxe de la informació robada!
Totes les agències, tots els empleats, dels peixos grossos fins a la gent normal,
aniran caient com mosques.
Hi estàs preparat?
Perquè serà responsabilitat teva.
Resa perquè el que em queda d'equip trobi la informació
abans que ningú altre.
No és que em sembli insignificant.
Com dius?
La teva vida a Paterson.
Saps el que vaig dir al cotxe?
No penso que hagis tingut una vida insignificant.
Jo només necessitava sortir d'allà i veure què més hi havia, m'entens?
Sí, ho entenc.
I va ser com esperaves que fos?
De vegades, sí.
Altres, no.
No sé si ens en sortirem d'aquesta.
Pot ser que no guanyem la batalla,
però m'alegro que siguis amb mi.
I m'alegro molt d'haver tornat a entrar en aquell bar.
Ah, benvinguts a Ístria.
M'he llegit la guia pel camí.
Allà on vagis, hi ha un Bobby.
- Encara hi tens traça. - És pel moviment de canell.
SEGUINT L'OBJECTIU
Ell sempre deia que volia navegar pel món.
Sembla que ara en tindrà l'oportunitat.
Mai vau anar de vacances?
- No. - Ni de viatge de noces?
Mm-hm.
No vau anar mai a un lloc maco només a passar l'estona o nedar?
Sense haver de pelar algú?
No. Mai.
Pensa-t'ho, doncs.
Ho sabia.
Sembla que se'n van.
Anem.
ÍSTRIA SEGUINT L'OBJECTIU
Estàs bé? Estàs calmada?
Sí, estic calmada. No ho semblo?
Sempre sembles calmada, però... Hòstia.
O això era la comitiva del president de Croàcia...
O ara tancaran un tracte per la informació.
Hola. Jo, una Coca-Cola i...
Aigua freda.
Jo, amb gas.
Amb gas.
Gràcies.
Duen guardaespatlles.
No tants com vostè.
S'ha de ser cautelós amb algú que està disposat a trair els amics.
No eren amics. Eren els qui em donaven feina.
I ara treballo per compte propi. Som-hi.
Faig broma. Per descomptat. Fem-ho de pressa.
Quan comprovem el pagament, farem la transacció.
Quan comprovem la informació, farem el pagament.
Vaja. Quina casualitat, oi?
Comets un greu error.
Qui és?
L'excompanya d'en Nick, professional i personal.
- Hola, Rox. - Hola, Juliet.
- Tenim algun problema? - No.
Au, per descomptat que tenim un problema.
Qualsevol disputa que tingui amb ell no té res a veure amb mi.
Entesos, miri.
Si s'asseu a la taula dels nens grans
i compra secrets robats a un exagent secret, m'és igual.
El que no farem
és seure aquí i fingir que vostè no sap el que fa.
I què vols, Rox?
Vull que vagis a la presó per assassinat, espionatge i traïció.
- Roxanne. - Us detindré ara mateix.
Sembla que tenim una complicació.
Li asseguro...
Tot el que asseguri ara val ben poc.
Temo que he de concloure les nostres negociacions aquí.
Deixa'm. Treu la mà!
La informació!
Agafeu-li la bossa!
És trist no poder confiar ni en uns terroristes iranians, eh?
Com he dit, has comès un greu error venint aquí.
L'error va ser casar-me amb tu. Això és només imprudent.
Suposo que sí.
- Mateu-la. - Un moment.
Nick, tresor.
Ha sigut divertit, però això comença a ser un desgavell
i ja no fa per mi.
Què coi dius?
Crec que el millor per tots dos és prendre'ns un descans.
Que es calmin els ànims.
Juliet.
Roxanne, si te'n surts, estic segura que em buscaràs.
Ja hi pots comptar.
Ja. Bé, recorda que et vaig salvar la vida
i pensa que et puc ser més útil sobre el terreny.
Espero tornar-te a veure.
Nick, sospito que no ens veurem més.
Juliet!
Adoro les noies solidàries, tu no?
Això és el que farem, ara? Em dispararàs a sang freda?
- Cinc morts a Trieste. - Danys col·laterals.
Cada vegada m'ho poses més fàcil.
Aixeca't. Anem.
Fill de puta.
Agafeu-lo!
Si em segueixes, Rox, t'hauré de matar.
Dubto que això passi.
Et podria haver eliminat a Trieste i no ho vaig fer.
No ho vas fer o no ho vas poder fer? Esbrinem-ho, no?
- Rox. Què fas? - Em penedeixo de les meves decisions.
I tu?
Soc en un terrat. Això s'està omplint.
Alto.
Té.
Merda.
Necessito un cop de mà.
Ara vinc, Mike.
Si ho deixo anar, rebentarà. I saps que el següent ets tu, oi?
No arribaràs mai a casa.
T'ho has repensat, oi?
Ei, no portes arnès?
El meu capatàs t'esbroncaria. No miris avall.
Té, vine'l a buscar. Va.
El vols? Vine'l a buscar.
Mike!
Tot controlat!
Hòstia!
Mike!
De res!
De res, tu!
Mira de no deixar-lo anar, d'acord?
N'he pelat un parell.
Doncs a veure si en peles més.
Ja n'hi ha prou.
Prou.
Dona'm la informació o la perdràs per sempre.
Intenta-ho, Mike.
No tens cap possibilitat, Mikey.
Endavant, Mike. Fes-ho.
No ho facis.
- Va, Mike. - Sigues bon noi.
Vinga.
Tenies l'oportunitat, però ets massa cagat.
Mike, corre!
Ei!
Escolta!
Alto!
Ei, senyor. Vingui, l'ajudo a baixar.
Vinga, així. Moltíssimes gràcies.
El cuidaré genial. No tindrà ni una rascada.
Malparit!
Merda!
Mike! On ets?
Dins d'un cotxe.
On?
No ho sé!
Com que no ho saps?
Soc en un maleter.
En un maleter?
- Rendeix-te! - El meu cotxe és millor!
L'important no és el cotxe, rei, sinó qui el condueix!
Merda!
Què?
Un moment. Ah!
- Ets dins d'aquest maleter! - Sí!
Doncs surt d'aquí dins, Mike!
Ho estic intentant!
Merda! Rox!
No soc jo!
Mike, entra al cotxe!
- Què? - Entra al cotxe, Mike!
Cabronàs!
Rox, on ets? Anem.
Segueixo la costa cap al nord!
Encara dones guerra?
Sí, dono guerra, Rox!
Dono guerra.
Té, cabró!
Quina merda.
Estàs fent un descanset? Vinga!
No, llumenera!
Merda.
Mike!
Mike.
Collons.
Ei.
Ets viu?
Fortíssim. El cotxe ha començat a girar.
He recordat les dues setmanes de formació.
He fumut un crit i he saltat del cotxe.
Ha sigut força increïble. T'hauria impressionat.
Per què t'has parat?
Perquè creia que eres mort, idiota!
No sabia que t'importava! Que bonic.
T'hauries d'haver quedat al cotxe.
Ei, gairebé la dinyo. Podries tenir més compassió.
Ensenyar el costat tendre.
- Ja cal que t'agafis fort. - Atrapem-lo.
Ja sé on va.
El Sr. Important té un superiot, eh? No el deixarem escapar.
Saps què? Agafa aquest revolt.
Gira a la dreta.
- Quan digui "salta", saltes. - Fet!
Salta!
No, ei! S'ha encallat!
Vols atropellar-me?
Les mans al cap i estira't a terra.
Ei, quan t'agafi, t'escanyo!
Estira't terra, malparit!
La cosa no acabarà així.
La cosa acabarà exactament així.
La cosa no acabarà així, Rox!
No puc anar a la garjola!
Mira això!
Mira on som!
Oi que és preciós?
No passaré la resta de la vida en una gàbia. Ni de conya.
Hòstia, Nick! Llença't a terra!
Encara ho podem vendre!
Centenars de milions de dòlars!
Tots nostres!
És una ensarronada i ho saps.
Podem desaparèixer!
Viatjar pel món com sempre havíem somiat.
He descobert una cosa curiosa sobre mi: soc casolana.
No t'ha deixat alternativa.
No.
I ara què?
Tots sabem que no es pot predir com dues persones s'enamoren.
A vegades coincideixen a l'institut i de seguida ho saben.
Altres vegades es coneixen en un bar de Nova Jersey,
un d'ells s'emborratxa, es treu la camisa...
No vaig ser jo.
I per sort, l'altra persona resulta ser la cambrera
i ha de dur el desgraciat a casa.
No em vaig enfadar en saber que es casarien.
Va ser un gran alleujament.
Per fi, algú estava prou sonat per treure'ns aquest paio de sobre.
No, de debò. T'estimo, sempre em tindràs aquí.
Enhorabona. Un aplaudiment per ells!
Mike, salut!
Que Déu et beneeixi.
Felicitats. Enhorabona.
Nois, ja cal que us prepareu.
Prepara't, germà. Ei, ens veiem a la pista?
Sí.
- Prepara't. - No ho dubtis.
Un bon discurs.
Rox.
No sabia que et colaves als casaments.
Et vaig dir que soc casolana.
- Estàs al·lucinant. - Gràcies.
- Tu també. - Gràcies.
Daixò, veig que ha vingut molta gent.
No pot ser. És la Srta. Hoffman?
- No. Para. - És ella?
Si us plau.
Srta. Hoffman!
Hola!
Ei, Nicole.
Ah, Nicole. És clar, Nicole.
Sí, Nicole.
La Nicole està molt guapa.
- Ho havies de fer, no? - Ho sento, sí.
- Mike! - Vine aquí!
Vinga, Mikey!
Escolta, Rox,
quan era en aquella muntanya i et pensaves que havia mort...
Sí?
...tot i que en Faraday s'escapava, vas aturar-te per mi.
Per què ho dius?
Per res. És només que... Diria que et vaig veure alguna llàgrima.
No, i ara.
- Entesos. - Ho sento.
- I tu què me'n dius? - Què?
Quan en Faraday m'apuntava al cap, li podries haver disparat.
Era massa arriscat.
Et vaig donar permís.
M'és igual. No correria mai aquest risc.
No et volia despentinar.
Escolta, crec que he vist un armari de la neteja per allà.
Hi vols anar?
Ho dius de debò?
Sí, ho dic de debò.
Anem-hi ja. Ja!
Brennan! Com? No agafeu mai dies de baixa o què?
Jo no l'he convidat.
Et vinc a veure a tu, Mike. Tinc una feina per a tu.
Però abans, necessitem unes vacances.
- Sí. - Què dius, ara?
D'acord, us dono tres dies. Després us vull a Marràqueix.
A tu també.
Benvingut al Sindicat, Mike.
Subtítols: Estel Marès Ferrer