MINNOWSOVI RODINNÉ VINAŘSTVÍ
Ty jo. To je luxus.
Tak. Dám sestře vědět, že jsme tu.
Neuvěřitelný, že se konečně vdává.
Bere si chlapa, co vlastní tohle všechno. Panebože.
Super, že? Grace si umí vybrat.
Jo, no. Moc dlouho se teda neznají.
LEDOVÝ KRÁL
Ale mám radost.
Opravdu.
- Tady jsou. Ahoj! - No bezva.
Vaši už přijeli. Já myslel, že se seznámíme až...
Hele, já tě miluju. Našim se budeš líbit taky.
Chci udělat dobrý dojem.
A taky uděláš. Víš co?
Maggie je celý víkend s Brettem, takže si můžeme odpočinout a pobavit se.
Dobře. Nepotím se? Mám pocit, že hrozně.
Klid. Odpočinek a zábava.
Odpočinek a zábava.
Jo!
AFTERPARTY
Já to nechápu. To jsi ho takhle našla?
Tys nešla spát?
Co? To ne. Když jsem sem vešla, byl tak opilej, že usnul,
tak jsem spala vedle něj.
Panebože. Já spala vedle něj.
Chudáček. Umřel ve spánku stejně jako jeho táta.
Hopiové říkají: „Slz se nebojte, odrážejí vaše útrapy.“
V hopijštině to zní líp. Nerýmuje se to.
To není dobrý. Je to blbý. Hodně blbý.
Hrozně blbý.
Takový krásný vlasy. Teď už o ně nikdy nepřijdeš.
Já bych mrtvolu nehladila.
Proč?
Můžeme si promluvit stranou? O nic nejde.
- Jo, probereme spolu... - S tebou ne.
- Edgara podle mě někdo zavraždil. - Cože?
- Tohle přece nemůžeš tvrdit jenom tak. - Koukej.
- Je mrtvá. - Proboha.
To je, co?
Edgar zničehonic... Tragicky, ale zničehonic umřel,
a ta jeho ještěrka náhodou umřela taky?
To asi těžko.
Celý víkend jedli a pili to stejné.
Podle mě Edgara někdo otrávil, a tím pádem nechtě otrávil i tu ještěrku.
Ty vole. Další vražda.
Je to tak. Mého syna někdo otrávil.
- Co? - Stejně tak jeho milovanou Roxanu.
A zabila je Grace.
Cože?
- Ne. - To odvoláš.
- Prosím? - Já nic...
- Tak to řekl Aniq. - Cože? Ne. Já nic takovýho neřekl.
Grace znala mého chlapečka teprve půl roku.
Očividně si ho vzala pro prachy
a pak ho o svatební noci otrávila.
- Nesmysl. - To teda ne.
- Fakt ne, Zozo. Prosím. - Já vím.
Takže teď zavolám svému blízkému příteli
šerifu Reardonovi, Howiemu.
Je to schopný, pohledný muž
a bude přesně vědět, co má dělat.
Isabel.
Vždyť mě zavřou.
To není dobrý nápad.
Co se děje?
To nevím. Ale když si šeptají bohatí běloši, neskončí to dobře.
Na druhou stranu jde sice o nevýslovnou tragédii,
ale během následujících pár hodin se rozhodně nestane „výslovnější“,
takže budeme muset vyřešit nějaké důležité obchodní záležitosti,
než informujeme policii.
Do té doby odtud nikdo nesmí odejít.
- Já to ve vězení nedám. - Něco vymyslím.
- Hej. - Já to neudělala, Zozo. Fakt ne.
Já vím. My to nějak vyřešíme.
Jak? Isabel se přátelí se šerifem.
A mě vždycky nesnášela.
Máme pár hodin, než sem šerif dorazí, takže můžeme...
Nevím, no.
Hej...
Možná vím, jak pomoct.
Tady je návrh přebalu.
X OZNAČUJE MÍSTO ČINU
Všichni jsme velice nadšení.
To já taky.
Skončila jsem u policie a nemám výsluhy, takže tohle prostě musí klapnout.
Jasně. Když jsme u toho, jak vlastně pokračujete s psaním?
- Jde to dobře. - To je dobře.
Byla jsem u toho. Vím, co se tam stalo.
A když to sepisuju, tak si říkám jakože: „Cože?“
To je fantastické. Chtěla bych ale vidět pár stránek.
Momentík. Vezmu to. Dejte si moji slaninu. Platíte vy.
Kdopak se mi to rozhodl zavolat?
No jo, pořád mám vaši vizitku.
Kvůli čemu voláte? Došlo snad k další vraždě?
- No... - Počkat. Jako fakt?
Nevím, jak bych vám pomohla.
Už nejsem u policie.
Je ze mě spisovatelka.
Jo, já viděl vaše příspěvky na Instagramu. Hodně barvitý jazyk. Hodně sprostých slov.
Jo, protože umím kurevsky dobře psát.
Samozřejmě. Ale vlastně je dobře, že už nejste u policie.
Do tohohle policii zatáhnout nemůžeme.
Takže, jsem na jedné svatbě a umřel ženich.
A podezřelým číslo jedna je nevěsta, což je Zoëina sestra.
Sakra. To je blbý.
Ale se Zoë jste pořád spolu.
Jo, seznámil jsem se tu s jejími rodiči. Já chtěl, aby nám dali svolení, protože...
OMG. Vy ji požádáte o ruku?
No jo, no. Chtěl jsem.
Ale celý víkend byl hotová katastrofa.
Pokazilo se všechno, co mohlo. A k tomu ještě ta vražda.
Víte co? Vydržte chvilku.
Moc se omlouvám, ale budu muset jít.
- Další vražda. - S kým mluvíte?
Proboha. Další?
Možná o tom napíšu další knihu.
Ještě jste nenapsala tuhle.
Tak já tam zajedu.
Napište mi, kde jste, a povězte mi všechno.
Díky. Takže, nevěsta se jmenuje Grace.
A její manžel, tedy ženich, je Edgar. Vlastně „byl“, protože...
Moment. Víte, jak to u mě chodí.
Musím to slyšet od začátku.
Chci slyšet pokračování té vaší romantické komedie.
Tohle není žádné pokračování.
Jste na svatbě, seznamujete se s rodiči
a stane se další vražda.
To zní jako pokračování.
To je jedno.
- Přijeli jsme v pátek odpoledne. - Budu hádat.
Minule jste začal tím, že jste do té školy přijel sám.
Tentokrát ale jedete na svatbu se Zoë.
- Jo, jak to... - Pokračování!
ANIQ 2: POKRAČOVÁNÍ
Vítáme vás, milí cestovatelé.
Panebože. Je to tady úžasný!
Že? Hotový Pemberley.
Vy dva máte vlastní chatku.
Rád tě zase vidím.
Aniqu, moc mě bavilo to dvojité rande, jak jsme hráli tu tvoji únikovku.
I Roxanu to bavilo.
- Měli bychom si to zopakovat. - Jo.
Ne, podruhé by mě to nebavilo, protože bych znal řešení. To je nuda.
Jasně. No můžeme dělat i něco jiného.
Zoë ti možná řekla, že dělám do starožitností,
ale taky trochu fušuju do pletení nepotřebných věcí.
Tohle jsem vyrobila pro tebe.
To je milý.
To je ale hezký... maňásek Obamy?
Je to termoobal na konvici. A jsi to ty.
Jo aha. Už to vidím.
- Skvělý. - Jsi zdvořilý.
Jo a pozdravuje vás moje máma.
Chtěla přijít, ale dala přednost tichu a alkoholu.
Aha. Oficiálně vás představím.
Mami, tati, tohle je Aniq. Aniqu, Vivian a Feng.
Prosím, říkejte mi Ledový král. Jsem prostě nejlepší!
Děláte taiwanskou ledovou tříšť, že? Vím to od Zoë.
Je to podobné havajské ledové tříšti, že?
Není. Taiwanská ledová tříšť je jemná a vynikající.
Havajská ledová tříšť je ostrá jako břitva.
Tu jejich tříšť bych ani nespláchl do záchoda.
Omlouvám se.
Aniqu, těší mě.
- Abyste věděl, Bretta jsme nenáviděli. - Mami!
- Je to idiot. - Tati!
Ujišťuji vás, že já idiot rozhodně nejsem.
- Odjíždí ti auto. - Cože?
- Ale ne. To ne. - Moje dodávka!
Ne.
Vy jste boural zaparkovaným autem?
To je teda vtipný.
Byl jsem nervózní a nechal tam neutrál.
A vtipný to nebylo. On se naštval.
Je to vtipný jak z romantické komedie. Jakože: „Problém.“
Je fungl nová. Zničil jste ji.
- Kylere, toč to pro pojišťovnu. - Jasně.
Dobrý den?
- Ne jeho. To auto. - Promiň.
Aniqu, Kyler, náš nový správce sociálních sítí.
Zdravím, těší mě. Spadl vám ten Obama.
Cože?
Takže tak. Nezačal jsem nejlíp.
Ale rozhodl jsem se, že na hostině Zoëiným rodičům ukážu,
že jsem pro ni dobrý.
Bohužel jsem z nějakého důvodu
dostal místo u stolu svobodných podivínů a bývalých přítelů.
Budu hádat. Taky jste jeden z Graciných bývalých.
- Co? - Vybírá si pořád stejný chlapy.
To ne. Jsem tady se Zoë.
Takže bývalej přítel její sestry.
Ne, její současný přítel.
Aha, já myslel, že chodí s tamhletím hezounem.
- Kdo to je? - To je ženichův svědek.
Edgarův společník.
Říká si Sebastian. Asi falešný jméno.
Heleďte, nevyznáte se v kryptoměnách?
Víte co? Já si asi přesednu jinam.
Edgar věděl, že ten chlap mlátí prázdnou slámu.
Podíval se mu do očí a říká:
„Ber nebo ne. Ale jestli ne, tak si to vezmu já.“
Ty máš teda pořádný koule. Super.
Já taky. Taky mám rád pořádný koule.
To bylo trapné a tvoje partnerka se musela zasmát, aby nebylo ticho.
Kdes byl? Já tě hledala.
Někdo mě usadil u stolu svobodných.
To zařídila Isabel, moje máma.
Tohle je stůl pro rodinu. Jste z rodiny?
Nikdo mi neřekl, že jste svoji.
Ne. To nejsme.
- Chodíme spolu. - Jo.
Tak sedíte tam, kde sedět máte.
Tak, s Isabel už ses seznámil.
A tohle je Hannah, Edgarova sestra.
- Jsem adoptovaná. - Aha.
- No když chceš. - Klidně bych...
Aniqu, ty jsi prý takový neutrální.
Jo, to auto.
Sebastian. Svědek toho, že je Edgar nejlepší.
Jasně.
- Mně pusu nedáš? - No když chceš.
- Ruce líbám rád. - To ne. Proboha.
Ne doopravdy.
Chcete, aby vaše dcera chodila s ním?
Schovejte si ruce.
Líbač rukou opět na útěku.
Moje ruka se bojí. Hrozně moc.
To by stačilo.
Někdo něco k pití?
To je teda pikantní. Na předsvatební hostině
se nějaký hezoun dvořil vaší holce a vy jste se ztrapňoval.
Víte, jako co mi to zní?
Jo. Jako pokračování.
Hannah nám zrovna vyprávěla o těch zajímavých květinách, které naaranžovala.
Ano, každá květina, co tu je, pochází z Hanniny bizarní zahrady.
A některý z nich jsou vlastně psychotropní.
Aniq ví, o čem mluvím.
- Ne. - Určitě hulíš...
- Ne. - To je teda překvapení.
Náš nezvaný host je feťák.
To ne. Já drogy neberu.
Ale no tak.
Ne že bych to nikdy nezkusil.
Ale prostě je neberu. Chápete? Není to: „Musím si hned šlehnout.“
Funguje to? Jen rychlé sdělení.
Prosíme majitele modrého sedanu s pomačkaným nárazníkem,
aby se naučil používat ruční brzdu.
Vaše auto stále ujíždí.
Nejhorší parkovač aut.
Zas tak vtipný to není.
Chci tady uvést jedno veliké překvapení.
Všichni víte, že Edgar nerad mluví před lidmi.
- Jo. - Poprosil mě,
člověka, který se toho nemůže nabažit,
abych přestavil speciálního hosta.
Je to Gracin příbuzný, kterého strašně dlouho neviděla.
Edgar chtěl, aby byl dnešek výjimečný.
Takže prohledal celou zeměkouli, aby toho člověka našel.
- To není možný. - Co se děje?
Dámy a pánové, teď vám spadne brada.
Gracin strýc, Fengův bratr Ulysses.
Srandastrejda Ulysses!
Srandastrejda? Strejda, s kterým je sranda?
Tak mu říkají.
- Panebože. - Pojďte.
Potěšte unaveného poutníka přípitkem.
Na moji drahou neteř, již mám hrozně moc rád.
Neviděli jsme se celou věčnost, ale věz,
že jsem na tebe i tvou sestru neustále myslel.
A na Edgara.
Kdyby byl za běžných okolností takový ultrabohatý ničitel prostředí
někde poblíž mě, snažil bych se ho skolit,
ne si na něj připíjet, ale prý je s ním Grace šťastná.
Když jí však zlomíš srdce,
tak tě podříznu prohnutou čepelí své jemenské džambie.
Dělám si srandu.
- Nebo ne? - To nevím.
Skytské kmeny ve středoasijských stepích si připíjí tradičním svatebním...
kumysem.
Tamní lidé věří, že to novomanželům přinese štěstí.
Jako první se napije nevěsta.
Já. Tak.
Takže prostě...
- Ty jo. - No jo.
- Díky. Ty jo. - Není zač.
- Teď ženich. - Ne, díky.
Roxaně se z toho smradu dělá špatně. Když to nevoní jí, tak ani mně.
Ale je to tradice.
Když se napiješ, staneš se součástí rodiny.
Já se toho napiju. Jo.
A ty jsi kdo?
Jsem An... Aniq.
A co je to „Ananík“?
Chodím se Zoë.
Proto sedím u hlavního stolu.
Patřím sem.
- To je materiál. - Dobře.
Z mého rohu se napije Aniq.
Tak...
Do dna.
- Srandastrejdo, co je to ten kumys? - Kvašené velbloudí mléko.
Tolik kousků.
Mami.
To ne.
Vyprskl jste velbloudí mlíko na její matku?
Řeknete: „Další pitomosti jak z romantické komedie.
Pokračování.“
Ne. Hnus.
Já chtěl, aby se nestalo, že by mě vaši nenáviděli.
Ale co udělám?
Nabourám dodávku tvýho táty. Prsknu mlíko na tvoji mámu...
- Výměna. - Jo.
A Grace mi dala ten krásnej termoobal, ale já ho přejedu.
Není to tak, že by tě nenáviděli.
Necítí nenávist k nikomu.
Bretta nenáviděli. To mi řekli jako první.
Bože. Brett. To je ono.
Všiml sis, jak se Grace chová divně?
Ani ne, ale možná je naštvaná, protože jsem tvou mámu poprskal.
Ne, já si toho všimla už při rozlučce.
Chová se stejně jako já, než jsem si vzala Bretta.
Možná ví, že to bude obří chyba, ale neví, jak z toho ven.
To říkáš proto, že Edgar nechtěl to mlíko?
Podle mě udělal dobře.
Jsou každý úplně jiný.
Grace je romantická, kouzelná, potrhlá bytost, co má ráda starožitnosti,
a Edgar je podivínskej technolog,
co chodí spát pokaždý v 21:30 a má za mazlíčka ještěrku.
To, že je někdo trochu divný a nemožný,
ještě neznamená, že by z něj nebyl dobrý manžel, ne?
Koukej na to.
Umíš si představit, jak tady sedím ve svém nejlepším kostýmu inspirovaném anime?
- Sexy. - A se samurajským mečem. Taky z anime.
Jenom si prostě myslím, že se ke Grace nehodí.
Neměla bych s ní promluvit?
- No, myslím, že máš svoji sestru ráda. - To jo.
Tak to z ní zkus jen nenápadně dostat.
Tak jo.
Neviděls moji nabíječku? Máma ji potřebuje.
Co kdybych jí půjčil svoji? Ne?
Můžu se jí při tom omluvit
- a ukážu, že jsem užitečný. - Jo.
Vůbec jsem netušil, co Vivian řeknu.
Jen jsem věděl, že něco říct musím, když jsem chtěl získat jejich svolení.
Nic nepřeháním. To říkáš vždycky. Ne.
- Klid. - Ne.
- Nevyřešíme to. - Víš co?
Nedovolím, aby zničil naši rodinu.
Na to je pozdě.
Není. Můžeme něco dělat.
Ale co?
Co to sakra bylo?
Aniqu?
- Zdravím. - Co tady děláte?
- Co jste slyšel? - Byl nahej?
Nevím, kdo to byl.
Já se jen schovával. Nebyl tu se mnou.
Přišel jsem vám předat tuhle nabíječku na mobil.
Vyřízeno, takže půjdu zpátky do chatky spát s vaší dcerou.
Ne „s“, ale „vedle“.
Protože spíme v jednom pokoji, a ne...
Ale spali jsme i spolu, protože spolu chodíme už rok.
Dnes to dělat nebudeme.
Ale mohli bychom.
Ale říkat to zrovna vám je neslušné, takže to beru zpět.
Půjdu...
Prostě...
Děly se vám šílenosti a vy jste se snažil všechno napravit,
protože Zoë strašlivě milujete.
To jo. Miluju ji fakt moc.
Dvojitý dinosauří. A nešetřete na tom zeleným.
- Cože? - Kupuju si jídlo.
- Nemáte hlad? - Ne, dobrý.
Čau. Tak jak to zvládáš?
Na líbánkách jsem Edgarovi chtěla dát termoobal,
ale když umřel, budu vypadat víc vinně, když ho dokončím, nebo když ne?
To fakt nevím.
Ale vím, že tě z toho dostaneme.
Aniq už na tom dělá.
Hodně pomohl s vyřešením vraždy Xaviera, takže...
- Opravdu? - Jo.
Nejsou důkazy, že bys to udělala.
Mohl to být kdokoliv.
To jo.
- Třeba i ty. - Cože?
Nemělas ho ráda. Tos dala jasně najevo.
- Teď už nejsme svoji. Máš, cos chtěla. - Grace.
Ale no tak!
Á jé.
Zdá se, že se jí nedokrvuje mozek.
Proč tu ještě jsi?
Tys tady spal?
Laik či laička to zná pod slovem „šok“.
Vím, co si říkáš. Tohle rodeo není moje první.
A správně si myslíš, že „rodeo“ znamená „vražda“.
Jsem ve skupině na Redditu. Děláme na spoustě případů.
Pomohli jsme dopadnout Modestského škrtiče, Bruta z Bisbee
i toho ze Stanley v Idaho,
o kterém si myslíme, že tělo své manželky zašil do sedacího pytle.
- To je něco. - Policie s tím nechtěla nic mít,
i když ten pytel na fotkách vypadal divně.
Ale navzdory tomu se odložil další jasný případ.
Tak. Svatba.
Řekněte mi všechno.
Se Zoë jsme vstali brzo a šli do hlavní budovy na snídani.
- A jahoda. - Díky moc.
Tady ho máme. Pan ženich. Divné oblečení na svatbu.
Já ráno plavu.
Já vím, jenom jsem vtipkoval.
Vtipy mám rád. Roxana taky.
Jo aha.
Roxana má ráda Franka Calienda a já Garrisona Keillora.
Ahoj, kamaráde.
Hej. Nech toho, prosím tě.
To je Plukovník.
Byl to pes mého muže, ale na rozdíl od něj se mu nechce umřít.
Zdá se, že se mi zakousl do kalhot.
Jo, odkopněte ho.
- Přece nekopnu psa. - Ale jo. Šup.
Jinak vás respektovat nebude.
Ukažte mu moc.
Nech toho, prosím tě. Jinak ti ukážu svoji moc.
A to nechceme ani jeden, ale...
- Nakopněte ho. - Tak jo!
Vy jste toho psa nakopl?
- Co? - Vy jste toho psa nakopl?
Ne. To ona mi říkala, ať to udělám.
Ukazoval jsem mu svoji moc.
Jak mi bylo nařízeno.
Zozo, promluvím s těmi od cateringu.
Vyzvedni prosím z motelu svoje strýce z Koreje a tety z Číny.
Já chtěla pomoct Grace s oblíkáním.
- Já to zvládnu. - Nevím, je to rodinná záležitost.
Jestli jezdíte tak, jak parkujete, fakt nemám kapacitu...
Nech ho to zařídit. On chce.
Bude mi ctí.
Na medaili to nebude. Jenom zajedete do motelu.
Ano.
Co to je za smrad?
No, to jde asi ze mě. Ještě ze včera smrdím tím velbloudím mlékem.
Takže se půjdu rychle osprchnout.
Pak je zajedu vyzvednout a nezklamu vás.
Haló?
Aniqu, to jsi ty.
Habari za asubuhi, to je svahilsky.
Dnes jsem spal pod širákem. Zoë mi dovolila se tu vysprchovat.
Vodopády poblíž Kilimandžára jsou očistné, ale ledové.
- To jo. - Ale skončím, jestli chceš.
Ne, buď tam, jak dlouho chceš.
- Určitě? - Jo.
Je tady plno místa.
Ne, to je dobrý.
- Dobře. Budu venku vcukuletu. - Dobře.
Pardon, chlapče, jede tenhle vlak do Chattanoogy?
Půjdu pryč, jo? Dám si sprchu jindy!
Vypadáte jako někdo, kdo chce na vinice.
Jsem Aniq, přítel Zoë.
Nejsem z rodiny, ale skoro jo. Možná budu.
Vy umíte trochu čínsky?
I korejsky?
O víkendu jsem šprtal.
Nastupte si. Pojďte.
Líbí se mi.
Aniqu!
Pojď, jestli chceš vědět skutečnou pravdu.
- Musíme zachránit Grace. - Ne, to je dobrý.
- Neznáme se. - Víš co? Tak.
Na vinice!
- Díky. - Není zač.
Dobrý den. Přivezl jsem někoho výjimečného.
A včas. Jak jsem slíbil.
Zdravím!
Kdo to je?
Asi nerozumím otázce.
Tihle nejsou od nás.
Říkal jsem strýce z Koreje a tety z Číny.
Tohle jsou očividně strýcové z Číny a tety z Koreje.
Ne. Vždyť byli před motelem. Chtěli jet na vinice.
- Kdo jste? - Jdeme na ochutnávku vín.
Kde je moje rodina?
Dobrý dot...
Všechny zdravím!
Někoho jsem našel.
Je to krásný chlap, že? Náš odvoz nedorazil.
Čím víc lidí, tím líp.
Johnny English vás zase zahanbil, co?
Co pak bylo s těma lidma?
Vzal jsem vína z cateringu, dal jim je a zavezl je zpátky na hotel.
Chtěl jsem se jít osprchovat, ale...
Tady je náš rukolíbač.
Asi jsi to nepochopil.
Já ruce nelíbám.
Chtěl jsem okouzlit. Byl to takový vtip.
- Mně je to vlastně jedno. - Mně taky.
- Edgar potřebuje uvázat motýlka. - To umím.
Jo, já tušil, že to bude tvůj šálek kávy.
Je tu tvůj osobní kostymér.
Aniqu.
- Viděls někdy něco takovýho? - Manžetové knoflíčky?
Má na mysli mé kryptopeněženky.
Je na nich pár set milionů dolarů. A cena roste.
Tys někdy ke kryptu přičichnul?
Ne, krypto jsem necítil ani z dálky.
- Můžeš mi ho uvázat. - Tak fajn.
- Ahoj. - Líbíš se jí.
- Nazdárek. - Mě ráda nemá.
Nevšímej si ho.
Na stole je dřevěná krabička s kousky bílé čokolády.
Má je moc ráda.
- Jednu jí dej. - Jo. Tak dobře.
O bílé čokoládě vím něco zajímavého.
Sice je to „čokoláda“, ale není v ní kakao,
takže by se tomu „čokoláda“ říkat nemělo.
Ano, je to podvod.
To říkám taky.
Lidi jí věří, protože je bílá. Je to takový Bernie Madoff.
Takový nástroj imperialismu.
Ale Roxaně chutná.
Má ji na rozdíl od mě ráda. Ale chci, aby byla nezávislá.
- Dej jí. - Tak jo.
Ahoj.
Ta se tím pěkně cpe, co?
Poslouchej. Je snad krásnější zvuk než spokojené žvýkání ještěrky?
Neřekl bych.
Nechám vás o samotě, pánové.
Jo.
Uvážu ti toho motýlka.
Tak.
A je to.
Ty si chceš vzít Zoë, že?
Jak to...
Vypozoroval jsem to.
Kolem Fenga a Vivian jsi nervózní.
Víc se potíš. Divně se směješ. Vypadá to jako strach, ne radost.
Přijít na to nebyla věda.
Chtěl jsem ji požádat o ruku tenhle víkend, ale všechno kazím.
A hotovo.
Jsi fajn, Aniqu.
Možná ti můžu pomoct.
Ahoj!
- No ahoj. - Propána. Tobě to ale sluší.
- Díky. - Neuhodneš, co se stalo.
Edgar chce, abych pomáhal při obřadu. Tím prý ukážu vašim, že jsem zodpovědný.
Nechci, aby si ho vzala.
- Co? - S Grace jsme se pohádaly.
Ptala se mě na rovinu, jestli si myslím, že si ho má vzít, a já řekla, že ne.
To je dobrý. To bude dobrý.
A proč jsi jí to řekla?
Je očividně nešťastná. Naštvala se na mě a nevím, co mám dělat.
- A ta svatba proběhne? - No jasně. Je za deset minut.
- Za deset? - Měla jsem mlčet.
- Nesmrdím kumysem? - Jsem blbá.
Nestihnu sprchu. Pomáhám na obřadu!
Proč sestře řekla, ať se nevdává, těsně před svatbou?
Nevím. Měl jsem zpoždění. Neřešil jsem to.
Sešli jsme se, abychom spojili Edgara a Grace manželským svazkem.
Grace a Edgar svěřili mně, rabínce a šamance registrované ve státě Arizona,
abych vykonala obřad s posvátným manželským slibem.
Nejdřív bych chtěla začít podobenstvím.
V moři si plavou dva krásní mořští muži.
- Připluje třetí a povídá... - Pardon, že jdu pozdě.
Ráno jsem toho měl moc. Vázal jsem Edgarovi motýlka.
- Moc. - Voda? Co to sakra je?
Nyní přijde na řadu bedna na sliby.
Jdu tam. Edgar chtěl, abych pomohl.
Takže tam jdu. Jo.
Bednu mám na starosti já.
- A kde ta bedna je? - Tamhle.
A co s ní mám dělat?
Dáš nám ji přes hlavu.
Cože?
Edgar nerad mluví před lidmi. „Mluvil.“
Nechtěl říct slib přede všemi.
V Silicon Valley je to prý v módě.
Je v módě strčit hlavu do převrácené rakve?
A byla šíleně těžká.
- To zvládneš. - Díky, zlato.
Pokrč kolena.
Jo, tak na to je asi pozdě.
Nyní přijde na řadu bedna na sliby.
Teď hned. Jo.
Jasně.
Aniqu!
- Hej! - To nic. Mám to pod kontrolou.
- Kolik je tam schodů? - Ještě dva.
- Jo. - Pozor. Padá.
Jde jak kůň.
- Takže dva, jo? - Jo.
Tak. Dobrý.
- Dobrý? - Jo.
Tak.
- Něco se mi otřelo o ruku! - Já.
- Kdo? - Grace.
- Aha.
- Jsem tam. - Můžeš, Edgare. Vlez si tam.
- Já si to opřu o Grace. - O moji snoubenku si to neopírej.
Nemám moc na výběr.
Tak fajn. Teď se narovnejte. A...
Krása. Bezva.
- Do prdele! - Moc nahlas! Zvoní mi v uších.
Dámy a pánové, bedna na sliby.
Vím, že nejsem dokonalý, ale když se na tebe podívám...
Ta hrozná bedna byl váš nápad?
Ne, nebyl. Jenom ji mám na starosti.
A tím končí sliby.
Ježíši!
Tak. Široký úsměv. Skvělé.
Tak. Teď obě rodiny, prosím.
- Jo! - Pojď.
Myslíš? Asi bych neměl.
Neměl. Pan fotograf říkal jenom rodina.
Jo. Klidně běž.
Vyfotíme se příště.
Všichni si to myslí, ale řeknu to nahlas.
Aspoň jednu bez té ještěrky?
Může ji vzít Aniq.
Já ti nevím. Není zrovna spolehlivej.
Dej ji radši Sebastianovi.
V žádném případě. Chci, aby ji vzal Aniq.
Je silný. Je milý.
Podle Yelpu má skoro nejlepší únikovky.
Nejsou nejvýdělečnější ani nejznámější, ale nejvíc vás potrápí.
- Dík. - Na.
Podrž i kabelku mojí mámy.
- Říkám, že je nespolehlivej. - Tati.
Ale je to tak.
Aspoň ty mě máš ráda.
Dáte si předkrm?
Nevím, co to je.
Asi psí žrádlo na krekru.
To bude asi kapr.
Co tím chcete říct? Vy si jako myslíte, že jsem byl ve vězení?
To jste asi myslel „katr“. Ale já řekl „kapr“.
Proč by mě posílali do francouzskýho vězení?
Bezva.
Roxano, chutnají ti ryby?
To ne.
Roxano.
Roxano. Zdravím.
- Roxano. - Hej!
Jsi v pohodě?
Roxano.
Nazdar, pejsku.
- Aniqu? - Zdravím.
Proč jste pod stolem?
Vy jste ztratil ještěrku mého obdivuhodného zetě?
Ne, my hrajeme takovou hru.
Byl to její nápad.
Je to taková ještěrčí verze hry na schovávanou.
Takzvaná hra na ještěrkovanou.
- Tak! - Co?
Hej, lidi! Všeho nechte!
Je čas, aby si ten dlouhán s nevěstou zatancovali.
Jedem.
Jo.
Hezký.
Hledal jsem Roxanu všude.
Fakt všude.
Nebuď mrtvá.
Grace se se mnou nebaví. Totálně mě ignoruje.
- Co je? - Já ztratil Roxanu. Všude ji hledám.
Má ráda bílou čokoládu. Třeba se utopila.
- To ne! - To je dobrý.
Vždyť ji má Edgar na rameni.
- Jak je to sakra možný? - Nevím. Já teď řeším svoje.
No jasně. Podívej se.
Určitě to s Grace mezi sebou urovnáte.
Promluv s ní.
Budu mít proslov jako družička. Je o tom, jak moc ji mám ráda.
Na to musí dát, ne?
Jo. Skvělý.
A víš co?
Ty to zvládneš.
Tak jo.
Vy jeden nezvaný feťácký zloději! Vraťte mi kabelku.
Schováváte ji přede mnou.
Co? Neschovávám. Držel jsem ji.
A dost mi to šlo.
Vztahy.
Jeden člověk, dva lidé
a blá, blá, blá...
- Nikdo neposlouchá. - To je její proslov?
- Nikdo neposlouchá. - Nevím,
jestli se zcvokla nebo je to nějaká pomsta,
ale celej víkend je ke Grace hnusná.
Nevnímali jste mě.
Netleskejte. Nechci potlesk z lítosti.
Tak fajn.
A s dalším proslovem přichází družička, Gracina sestra
a rozhodně můj typ, Zoë.
Pak si zatančíme.
Grace, jsi moje sestra, ale...
Co to je?
Pokračuj.
Ale jsi něco víc než...
sourozenec. Jsi sebevěd...
Přestaňte to prosím dělat. Roxaně se to nelíbí.
Tak jo. Další proslov.
No tak. Umíte to i líp.
To je lepší.
Jo!
No vidíte.
Dámy, pánové, ještěrky.
Mluvím za všechny, když řeknu,
že jsme rádi, že sis našel někoho, kdo ti opravdu rozumí,
činí z tebe lepšího člověka, a navíc vypadá fantasticky.
Ale dost řečí o mně.
- Dobrý? - Zasranej Edgar.
Prosím, připijme si na ten šťastný pár.
Na šťastný pár! Na zdraví!
Zoë byla nasraná?
Jo, nevěděl jsem, co mám dělat.
Smrděl jsem, tak jsem si dal sprchu a šel na afterparty.
Tak. To bylo dobrý.
Všechno se pokazilo.
Věděl jsem, že jestli mám získat to svolení, mám poslední šanci.
Ale ať to není jednoduchý.
- Zdravím. - Zdravím.
Chtěl jsem se omluvit.
Chci se vám zalíbit.
Všimla jsem si.
Víte, koho mi připomínáte?
Ne. Koho?
Bretta.
Bretta? Aha. Čím?
Pořád se nás snažil nějak ohromit.
Hrozně se staral o to, co si o něm myslíme,
přičemž my jsme chtěli, aby se hlavně staral o Zoë.
To nezní jako svolení.
Ne.
Jste ďábli!
Prokoukl jsem vás.
Všichni jste ďábli!
Ty jsi ďábel.
A dokonce i ten uběhanej pekelnej čokl.
Tak to by stačilo. Půjdeme...
- Nevěřím mu. - Promiňte, mámo, táto a všichni.
Jak asi vidíte, můj milovaný je takříkajíc „v náladě“.
Takže se pro dnešní večer odebereme pryč,
- protože mě ztrapňuje. - Ožralej pterodaktyl.
Za nás oba vám děkuju, že jste přišli!
Je to náš nejšťastnější den v životě.
Nikdo si nepovšimne ani nezapamatuje, co tu říkáme.
Půjdu ho uspat.
To řekl Lincoln. Čtěte!
Nejlepší dnešní proslov.
Tušil, že ho chce někdo zabít?
To nevím. Byl fakt namol.
A následující ráno pak...
Konec.
To ne. Pomůžu vám to vyřešit
Fakt? I po tom všem, co jsem vám řekl, je to podle vás možné?
Zasloužíte si hollywoodský konec. A já ho zařídím.
Odvyprávěl jste mi dlouhý příběh,
ale skoro jste se nezmínil o nevěstě.
Která je hlavní podezřelou.
No, to je prostě...
Fakt si nemyslím, že by to Grace udělala.
Vy mi něco zatajujete.
No tak jo.
Něco málo jsem vám neřekl.
Ale musíte mi slíbit, že nepovíte Zoë ani jejím rodičům, že jsem vám to řekl.
Jasně.
Během focení se Grace s Edgarem hádali.
A během prvního tance...
Musím jít.
...Edgar prostě odešel.
Pak jsem šel na tu afterparty a uviděl Grace před knihovnou.
A něco dávala do pití.
A pak to podala Edgarovi.
Aniqu, vy jste viděl, jak Grace otrávila Edgarovi pití?
Nevím, jestli to byl jed.
Proč vás slyším tak nahlas?
Jste v tomhle domě?
Tohle není dům. To je sídlo.
A podle toho, kolik tu vidím schodišť, tady musí být nejmíň šest koupelen.
A do prdele.
Jak se jmenujete? Sekne vám to.
- Sebastian. - Travis.
Aniqu! Cos jí to řekl?
Že ho Grace otrávila?
Tak, vážení.
Je tu mrtvola a musím vyzpovídat plno lidí,
tak si to užijme.
Koupila jsem vám nugety.
Ale ne.
Překlad titulků: Karel Himmer